Дефне, я дуже хвилювався за тебе.
Це кінець, Джеме.
Що ти таке кажеш? Де ти?
Я все розповім прокурору.
Дефне.
Де ти?
Маєш лише один шанс.
Якщо заговориш раніше за мене, злізеш з гачка.
Але якщо заговорю я, ти потрапиш за ґрати на багато років.
ДЯКУЮ, НАСТУПНИЙ
#ВІД’ЇЗД
Чоловік, що був центральною фігурою,
дав свідчення й виплутався. Його не заарештуєш.
Беліз теж зникла.
Недарма він казав, що йому нічого не буде.
За нього заступаються впливові люди.
Це не жарт. Це велика підстава.
Завдяки всім, кого він підкуповував роками,
усе, що він зробив, вважатиметься збором доказів.
Йому це зійде з рук. От мудак.
Отримає лише пів року за 116-ю, несанкціоноване проникнення до помешкання,
але проголошення вироку буде відкладено.
Він вийде з тієї будівлі, з посмішкою дивлячись нам у вічі.
А заборону виїзду скасують через п'ять днів.
Авжеж. Він зникне.
Що нам робити, здатися?
-Нізащо! -Я цього не казав.
Лейло, ти зробила найскладніше. Показала брудну білизну Джема Муратхана.
Так, але про це говорять лише у пліткарському шоу дівчини Сарпа.
Те, що я зробила, не відрізняється від книжок Ніл.
-Не перебільшуй. -Ні, ти… Так.
Це твоя дівчина.
Бувайте. Бережіть себе.
-Бувай. -Бережи себе.
Дядечку.
Дядечку?
Я йду. Ще щось треба?
-Коли приїдуть твої батьки? -У вівторок.
У вівторок.
-Завтра будеш? Побачимося? -Я зайнятий.
Я теж іду.
-Поїдеш на машині. -Гаразд, люба.
-Я теж піду. -Ходімо.
-До зустрічі. -Бувайте.
До побачення.
Вибач, люба. Я був на зустрічі.
Я знайшла того типа. Надсилаю його фото.
Справді?
Його телефону немає, але є адреса, куди він часто ходить.
-Записуй. -Так.
Ти найкраща.
Дефне така дурепа. Досі захищає Джема.
Якби вона заговорила…
Він сказав, що почувається винним лише перед Дефне.
Сказав, ніхто не безневинний, крім неї.
Пішов він.
Старі п'яльця перетворилися на решета, старі повії — на янголів.
Я зголодніла. Замовити щось, якщо ми залишимося?
-Ні, я піду. -Ходімо до мене.
Дружина Еркана приготувала голубці з мангольдом, Алі їх любить.
З мангольдом?
-Можна рахунок? -Гаразд?
Авжеж.
ДЖОН МОБІЛЬНИЙ
Хто це?
-Моє перше кохання. -Що?
-Хто був твоїм першим коханням? -Джон.
Мені було лише 15.
Ми знову переїхали, бо маму перевели.
Нас розлучили буквально силоміць. Ми були такі закохані.
Його батько теж був дипломатом, до речі.
Деякий час ми переписувалися, підтримували зв'язок,
але потім він переїхав до Канади,
і наше спілкування припинилося.
Ми не бачилися й не розмовляли багато років.
-Я здивувалася, побачивши його ім'я. -Чому не відповіла?
Зв'язок урвався. Мабуть, подзвонив помилково.
Це називається «дзвінок дупою».
Я й не знала, що маю його номер.
Тепер у нас є Джон, так? Дивись, щоб Алі не почув.
-«Джон». -А якщо й почує?
Це моє дитяче кохання. Що страшного?
-Голубці чудові. Легендарні. -Серйозно.
-Коли в Алі день народження? -Першого лютого.
-Стрілець? -Водолій.
Едіс був Стрільцем. Тобто й досі є.
Він заходив недавно ввечері.
Нічого цікавого не сталося. Нічого не сталося.
Він раніше закінчив запис у студії.
Спитав, чи можна зайти. Я сказала, добре.
Це ми вперше так довго розмовляли після розриву.
ФУНДА — ЕДІС
Я хочу кохання.
Я хочу справжнього кохання.
Я не хочу стосунків, де ти просто заїжджаєш по дорозі.
Я хочу чоловіка, який буде поруч, коли я прокинуся.
Я не хочу питати, де він. Я хочу, щоб він був там, куди я дивлюся.
Я хочу, щоб він торкався мене весь час,
тримав мене за руку не питаючи.
Я хочу, щоб він був так само закоханий в мене, як і я в нього,
і не хочу почуватися винною за те, що так його кохаю.
Спочатку я говорила, а він слухав.
Потім він заговорив.
Уяви собі, що дитяча мрія є основою всього твого життя.
Я вчився кохати й бути коханим від глядачів.
Це неймовірна історія кохання.
Чудова історія з припливами й відпливами.
Але…
Звичайне життя туди не вписується.
На жаль.
Я в боргу перед своєю душею.
Я знаю.
Її час теж настане.
Ми домовилися, що Едіс не втручатиметься в моє життя, і розійшлися без драми.
-Люба. Усе гаразд? -З тобою все гаразд?
Усе гаразд.
Стане ще краще, коли з'їм голубці.
Цілком згодна.
Це Алі.
-Точно все гаразд? -Усе добре.
-Ласкаво просимо! -Привіт.
-Ти рано. -Так.
-Дівчата теж тут. -Хто тут?
-Вітаю, Алі. -Привіт.
-Як ти? -Добре, а ти?
-Усе гаразд. -Голубці чудові.
-Покладу тобі. -Звісно.
-Ідеально. -Поллю йогуртом.
Я йду з любов'ю в серці
Я йду, відчуваючи твій запах
Я залишив тобі страхи й нові починання
Просто я йду
Я вдома.
Іди сюди.
ЕСРА — МУРАТ
Дорук. Дорук!
Я вклала його спати. Він у себе.
-Ти вдома, люба? -Так.
-Можеш почухати мені спину? -Уже.
Продовжуй, так добре. Дуже добре.
-Люба, продовжуй! -Хвилинку!
ЕСРА: ФУНДО, ТИ ВДОМА?
ФУНДА: ФЕХМІ КАРАКОЧА ВПІЙМАЛИ. ДИВІТЬСЯ НОВИНИ!
Фехмі Каракоча впіймали.
Чудово. Продовжуй, люба.
-Гаразд. -Нижче.
-Досить!
ФЕХМІ КАРАКОЧ АРЕШТОВАНИЙ!
Експортера Фехмі Каракоча затримали сьогодні опівдні,
коли він намагався втекти за кордон з родиною.
Його звинувачують у відмиванні грошей, шахрайстві
й підробці офіційних документів.
Детективе.
Можна вас?
ЧАЙНА
Для інших підозрюваних у подібних злочинах очікується тюремне ув'язнення,
у розшук подано…
АКБАР ХАМДІ РЕЗА В РОЗШУКУ!
…дубайського бізнесмена Акбара Хамді Резу,
що був пов'язаний із цією мережею.
Надіюся, Джем Муратхан наступний.
Минуло 40 хвилин матчу. Моліна. Барріос.
«Атлетіко» передає м'яч.
Ліно. Перес перехоплює.
Сарп?
ХАНДЕ — САРП
Ти швидко повернувся. Як справи?
Я його знайшов.
Ми поговорили.
Я вже обпікся. Не спали мене знову.
Детективе,
я спалю тих, хто спалив вас.
Я давно хочу посадити того, хто позбавив вас кар'єри.
Його так залякали, що я ледве зміг його переконати.
Але він допоможе.
Я рада.
Даю слово, ви будете в цілковитій безпеці.
Багато хто казав це раніше.
Вони зникли перші. А потім стали королевами.
СПІЙМАЛИ З НОВИМ КОХАНЦЕМ
Нам допомогти може лише таємна коханка Сухи Муратхана.
Дуже дякую.
Не турбуйся. Тебе до суду не викличуть.
Тепер Лопес… Він падає. Захист «Атлетіко»…
Ходімо до ліжка?
Як хочеш.
Не йди.
-Ти вдерся до мене додому. До мене додому! -Інакше я б тебе не побачив.
Прошу, не йди. Я тебе кохаю.
Ти нічого не доведеш.
Я кохаю тебе.
ЛЕЙЛА — АЛІ
Я входжу в той самий сон з різних дверей щоночі.
Але відчуття завжди ті самі.
Провина.
Хотів би я
стерти того типа в тебе з голови.
Справа не лише в «тому типові».
Я хочу вирвати з твоєї душі всі почуття до Джема Муратхана.
Думай про це обличчя, коли думаєш про Джема. Ось так.
Навіть у кошмарі не зустрічайся з ним.
Гаразд.
Тож…
Ти завтра зайнята, красуне?
Сьогодні субота. Я не працюю.
Оскільки ми вже прокинулися,
чому б нам не піти кудись зустріти світанок?
-Чому ти так говориш? -Мені холодно, зрозумій уже!
Я змерз. Змерз!
-Тут так холодно. Ходімо? -Ходімо.
-Куди ти мене ведеш? -Це сюрприз.
-Що ти маєш на увазі? -Ми пройдемо довгий шлях разом.
Дуже довгий шлях, красуне. Іди сюди.
Спостерігати за полум'ям чи за хвилями?
Хвилями.
-Справді? -Так.
А ти?
-Я виберу полум'я. -Так?
Привезімо сюди твоїх батьків.
Гаразд. Футбол чи баскетбол? Вибирай.
Камінь, папір, ножиці. Переможець вирішує.
Гаразд. Камінь, папір, ножиці.
Раз, два, три.
-Я гратиму лише раз. -Переможець вирішує.
Гаразд.
-Як завжди. -Як завжди.
Ні! Ти виграла. Вибирай.
Гаразд.
Лейло, що сталося?
Нічого. Вітаю, Має.
Я скучила за тобою.
Ми теж за тобою скучили. Іди сюди.
Ось так.
Заходь, маленький.
Хороший песик.
-Заходь. -Я заходжу.
І сумку.
Прошу, пані.
Гаразд.
-Так. -Так.
Поговоримо завтра, я заїду по неї.
Добре.
Так! Дай п'ять!
Дай п'ять! Ось так.
Тихіше.
Так, малий.
Гаразд, хлопчику. Ходімо до тата.
Я впораюся, не викликаючи Ханде до суду.
Коли ти скажеш Лейлі?
Не відразу. Спершу подивимось, як піде.
Нічого собі. До речі, вона дзвонить.
Алло? Лейло, як справи?
Добре. Я привезла корм для Джой.
Справді? Ти біля дверей?
Так, але Ханде Беркант там немає?
Ні.
-Заходь. -Добре, заходжу. Відчини двері.
Зараз відчиню.
Що таке?
Лейла йде.
Час зіткнутися зі своїми травмами.
Починаємо.
ДІЛЕК — ОМЕР
Джой! Люба! Ти так виросла.
-Як ти? -Добре, а ти?
-Добре. Візьми. -Зараз.
-Лейло. -Що сталося? Твої батьки тут?
Ні.
Я хотів тобі дещо сказати. Треба було сказати раніше, але я мовчав.
Там дівчина?
Ні. Тобто…
Не просто дівчина. Я закоханий.
Ходімо.
-Візьми це. -Поклади туди.
Привіт.
-Ласкаво просимо. -Привіт.
-Привіт.
Рада знайомству.
Я чула про тебе, звісно, але не знала…
Тобто я здогадувалася, що в житті Омера є хтось…
І я чула про маму Бетті.
А ще я знала, що в нього є психотерапевтка.
Але не знала, що всі вони є однією людиною.
-Приємно познайомитися. -Взаємно.
-Заходь. -Га?
Знаєте, не варто. Мені треба в офіс.
Тобто дядечко дзвонив.
Гадаю, він хоче поговорити про роботу.
Але, може, чашку кави?
Я зробив кави.
Ходімо.
Гей.
Ділек — психотерапевтка, до якої ти закликав мене сходити?
Я хотів, щоб ти поговорила з Ділек, але вона не моя психотерапевтка.
Бо в нас є історія.
Ти про що?
-Ми з Ділек… -Омер був моїм першим коханням.
-Можна й так сказати. -О! Так.
Я не можу цього сказати про Омера.
-Але він був моїм найбільшим коханням. -Невже?
-Як це — «був»? -Тоді це було велике кохання.
-О? -Тепер це зріле кохання.
Вона була його дівчиною до мене.
Вона носила великі товсті окуляри.
Ті придурки кепкували з неї.
Але тепер вона така мила.
Вона дуже гарна дівчина.
І така балакуча, не замовкає.
Каже, він її перше кохання.
Вона чарівна.
Бадді?
Бадді ображений на мене.
Він хотів лишитися в Омера, а не їхати зі мною.
Я хочу сказати, що…
Мабуть, я рада за Омера. Скажу так.
Я дуже щаслива, що поруч з ним гідна людина.
Гадаю, вона принесла йому удачу.
Дійсно. Тепер він при ділі.
Отримав замовлення, найняв людей.
І ніхто не знав, чи в нього є дівчина.
Лише Сарп, а він, звісно, не сказав мені.
Тому я не знала, що він більше не сам.
-Але… -Гей, Лейло.
Можеш заспокоїтися?
Я спокійна! Чому всі мені так кажуть?
Я дуже спокійна.
Якщо ви думаєте, що я ревную, це не так. Серйозно.
І, якщо подумати, Омер знав усіх моїх хлопців.
Зрештою я мала познайомитися з його дівчиною, так?
Авжеж.
Усе гаразд. Усе добре.
А ти як?
Я знаю, що ти засмучений.
У Джихана теж є хтось.
-Що? -Так.
Вони познайомилися в спортзалі.
Усе сталося так швидко.
Я чув, вони поїдуть у США разом.
Дядечку.
Добре, що вони щасливі.
Але я викликав тебе не тому. Я тебе викликав…
-Для цього. -Що це?
Відкрий.
-Ти купив мені картину? -Відкрий.
ТАЙЛАН І ТАЙЛАН
Лейло, будеш моїм партнером?
Що ти сказала?
Я не могла нічого сказати. Просто обійняла його.
Він подумав, що ти згодна.
Так.
Але дядечко завжди цього хотів. Я знаю.
Я пішла вчитися на юриста, бо він хотів.
-Справді? -Так.
Насправді я хотіла поїхати до США.
Хотіла вивчати сценографію.
А тоді… Не знаю.
Я була виснажена постійними переїздами.
Хотіла десь осісти.
Дім дядечка, Стамбул, будинок біля озера…
Було схоже, що моє місце — там.
Я думала, що проживу тут багато років.
Усе ставало на свої місця. Я подумала, що варто спробувати.
Я вступила в університет, знайшла друзів.
Сарп — мій друг з університету.
Потім він познайомив мене з Омером.
Після зустрічі з Омером решту ти знаєш.
Життя — це вибір.
Спробуй ще.
Спробувати що?
Тобі лише 31.
Ще не пізно почати нову кар'єру.
Нізащо.
Якщо ти цього хочеш зараз, що тебе зупиняє?
Якщо життя — це вибір, гадаю, ти зможеш, якщо захочеш.
До речі, ти зробила те саме зі мною.
Що я зробила?
Коли я вперше відкрився тобі в кафе, спитав, чи я для тебе тимчасова віддушина.
-Що ти сказала? -Що я сказала?
-Ти мене лише обійняла. Так. -Не кажи дурниць.
Так само, як обійняла дядечка. Так.
Не кажи дурниць. Того вечора я…
Ми з тобою говорили три години того вечора.
Так. Але спочатку ти подумала.
Ти виграла собі час на роздуми.
Коли не знаєш, що сказати:
спочатку теплі обійми, потім поцілунок.
-Ні. -Так.
Особливо якщо переконують робити те, чого не хочеш.
Ти відкидаєш тему,
притиснувшись грудьми до грудей іншої людини.
-Ну ти й поганець! -Боже!
Знову та сама зброя!
-Бадді, кусай! -Не вплутуй Бадді!
-В атаку, хлопче. Здаєшся? -Тільки не Бадді! Я не здаюся!
-Здавайся! -Ні.
Хвилинку. Вибач.
Ми на нього нападемо. Іди сюди. Покажемо йому.
-Алло? Так? -Ми його не відпустимо.
Подивимося, що ти зробиш зараз. Покажи!
-Так. -Ну-бо.
Ясно. Так.
Гаразд.
Розумію. Дякую.
Дякую.
Що таке? Погані новини? Хто дзвонив?
Документальний фільм про імміграцію отримав міжнародну нагороду.
-Що? -Так.
Я отримаю фінансування наступного фільму, Лейло.
-Ти серйозно? -Так.
-Неймовірні новини! -Так.
Що ж, вітаю.
-Церемонія нагородження у вівторок. -Чудові новини.
-У вівторок прилітають твої батьки. -Не смішно. Це серйозніше. Забудь.
Для цього проєкту треба їздити світом три роки.
Так?
-Я скажу Барбо. -Гаразд.
Три роки.
За три роки 30 документалістів досліджуватимуть майже весь світ.
Це дивовижно.
Вони знімуть історію мережі взаємодопомоги,
що діє у 193 країнах.
-Звучить чудово, так? -Це неймовірний проєкт.
Так. Надзвичайно цікавий.
-Я тут подумала… -Так?
Може, варто поїхати з ним.
Звісно. Ти б розвіялася.
Але я думала бути поруч протягом усього проєкту.
Що? Нізащо!
Це ж три роки, Лейло. Авжеж ні.
Чому ні?
Може, втекти звідси на деякий час
буде мені корисно.
Як Алі тебе окрутив?
Алі мене не окрутив.
Я йому ще не сказала.
Я просто перевіряю,
чи готова до такої пригоди.
Приїжджай до мене, коли захочеш.
Я мовчу.
Я слухаю голос Лейли.
Дзвони, коли захочеш.
Я питаю, чого вона хоче.
Я приїду в гості.
«Якого життя ти хочеш зі здобутою мудрістю?»
Я так тебе люблю.
Якщо я поїду зараз,
це буде не для втіхи, а для самопізнання.
А ще я сумуватиму за Алі.
Я не хочу бути далеко від нього.
Банан, приклеєний до стіни.
Хтось заплатив 6,2 мільйона доларів за цей твір.
Ти дивишся й думаєш: «І це мистецтво? Навіть я так можу».
Саме розмови про банан роблять його мистецтвом.
Художник знає, що ти підійдеш і сфотографуєшся з ним.
-І він з'їв банан, так? -Так.
Чудова історія про мистецтво як дзеркало епохи, в якій ми живемо.
-Так? -Отож.
-Тоді будьмо. -За нагороду Алі.
Він зайняв велике місце у моєму житті за короткий час.
Але знаєш що, мамо? Він мене не обтяжує.
Він безтурботна людина, що розширює мої кордони.
-Чудово. -Так, чудово.
Ти досі не сказала, що сталося в літаку того дня.
Я не кохав тебе так, як ти заслуговуєш.
Але я завжди тебе кохав.
Знаєш, я більше не хочу говорити про нього, мамо.
Але, Лейло, ти маєш поділитися.
Треба розповісти.
Чи хтось говорить на ці теми більше, ніж я?
Я знаю про твої напади паніки, доню.
Дядечко розповів?
Лейло, це результат того, що ти пережила.
Тобі потрібна допомога.
Навіть якщо ти забудеш, тіло не забуде.
Пообіцяй мені!
Пообіцяй зараз.
Добре, обіцяю.
Я поїду й повернуся. Тоді я почну.
Моя дорога, прекрасна дівчинка.
-Куди ти зібралася? -Я їду з тобою.
Вирушаємо 2-го лютого.
Усі зустрінуться в центральному офісі в Нью-Йорку.
Тридцять режисерів там зустрінуться вперше.
А потім почнеться підготовка.
Наша команда спершу їде до Південної Америки. Нас чекають пригоди.
Але Алі хоче з'їхати зі своєї квартири.
Каже, що не хоче просто так платити оренду три роки, і це правильно.
Він шукає комору для своїх речей.
Я не виїжджатиму. Може, там житиме Сарп.
Що то за чоловік?
-Не знаю. -Я теж.
А Бадді?
Я думала залишити його з Сарпом.
Ти їдеш не на десять днів, а на три чи чотири роки.
Я заберу його, щойно отримаю документи.
А доти ми довіримося Сарпу?
У мене вийде краще, ніж у вас.
Залиши квартиру мені… Овва! А про решту не хвилюйся.
Джихане? Так.
Справді? Ти найкращий!
-Дякую. -Він точно залишиться з дядечком.
Як ти так надовго розлучишся з Бадді?
Ненадовго. Я роблю йому документи.
Хочеш залишитися зі мною, хлопче?
-Він точно не проти. -Він замовк.
Як Дефне? Вона звикла до клініки?
З нею все гаразд. Це як детокс-табір.
Біля Брюгге, у лісі.
Ми спілкуємося щодня. У неї гарний настрій.
Вона ходить на терапію, ми подовгу розмовляємо.
Чудово.
-Вона одужає. -Сподіваюся.
Вона позбувається отрути.
Повернеться після Нового року.
Вона знову з ним говорила?
-Ти про Джема? -Так.
Ні.
Ми дали їй новий номер телефону.
Абсолютно нове життя.
А ти?
-Чула якісь новини? -Ні.
Ти теж позбудешся отрути.
Тільки після вироку.
Так добре?
Чудово. Головне, що не забагато.
-Подивимось. -Добре.
Дуже гарно.
Доброго ранку.
-Доброго ранку. -Доброго.
Доброго ранку, молодь.
-Доброго ранку. -Доброго.
Що з вами? Що сталося?
Ну… Сідай.
Не лякайте мене. Щось відбувається? Що сталося?
Є кілька цікавих новин.
Пане Джихане?
Лейло, пам'ятаєш, мій друг-поліціянт допомагав нам
з повторним розслідуванням аварії Джема.
Так.
Ми отримали доступ до телефонних архівів.
Це не ті, що ми подали до суду.
Ми отримали справжні архіви.
Джем збрехав.
Селіме. Селіме, зупинися. Поговорімо.
Благаю, зупинися.
Його не було в машині під час аварії. Він подзвонив йому, переслідуючи його.
Йон Річардс мав рацію.
Брат Джема розбився, тікаючи від нього.
Дитина померла через нього.
Дефне — єдина людина,
перед якою я відчуваю провину.
А поза тим
ніхто з нас…
не безневинний.
Джем збрехав і про смерть батька.
Сказав, це самогубство?
Протокол розтину теж підмінили.
У нього в голові знайшли дві кулі.
Як можна вистрелити собі в голову двічі?
-Десять! -Здоров'я і щастя моєму Доруку!
Дев'ять!
-Хай живе Дорук! -Любове моя.
-Вісім! -Мир!
-Сім! -Квартира Лейли!
-Шість! -Шість!
-Любов! -Любов!
-П'ять! -Любов.
Відпусти!
-Гроші. Успіх. -Три!
-Лейло, кажи! -Лейло!
-Два! -Два!
Подорожі!
-Один! -Один!
Подорожі.
Іди сюди.
Я завжди подорожую з найлегшою сумкою.
Тепер так само.
Я просто вирушаю в дорогу.
Але для тебе це трохи інакше, Лейло.
У тебе багато багажу.
Не все вміститься.
Дещо залишиться.
Це тебе обтяжуватиме.
Зараз ти не можеш піти,
а я не можу залишитися.
Треба змиритися з цим фактом.
Хочеш поговорити?
Знаєш, як ми в дитинстві казали, що любов «велика, як світ»…
Я тут, шефе. Посунься.
Скуштуй.
Навіть не кажу «до побачення».
Люди, я чекаю! Ви обіцяли допомогти на кухні!
-Я йду, шефе. -Нумо.
-Що нам робити? -Що мені робити?
Розкажи.
Повірити не можу.
Чудова новина!
Що відбувається?
-Лейло? -Що таке?
Нічого.
Ми просто щасливі.
Ділек вагітна!
Що?
Нікому не кажи. Ми ще цього не оголошували.
Гаразд, обіймімося.
Ось і торт!
З днем народження, Алі!
Будь щасливою, дбай про себе
Не змушуй мене хвилюватись за тебе
У тебе багато років
Попереду
Одного дня, моя люба
Ти звикнеш до болю
Ти звикнеш до нього
Тож…
-Не треба, Мурате! -Я не можу!
-Не роби цього біля мене! -Зробив!
Дивіться лише.
Мені не подобається! Моє серце.
-Ти щось! -Як швидко б'ється.
Я перевірю, люба.
Обвинувачення проти Джема Муратхана накопичуються далі.
Відомого бізнесмена тепер обвинувачують у вбивстві.
Обвинувачення у вбивстві батька Джем Муратхан не коментує.
За нашою інформацією,
тіло його батька буде ексгумоване,
і ймовірне самогубство
стане предметом детального розслідування.
Доброго ранку.
Тобі теж не спиться?
ДЖЕМ МУРАТХАН МОБІЛЬНИЙ
Я зараз.
-Це все? -Це все.
-Де Алі? -Там.
Має, я отримав дозвіл твоєї матері.
На цьому тижні поїдеш з Лейлою до притулку для тварин
і знайдеш собі друга.
-Справді? -Справді.
Дякую.
Я дзвонитиму тобі по відео.
Гаразд.
А тепер їдь.
Моя маленька. Має, люба.
Гаразд, їдьте вже. Я не хочу.
Ходімо.
Мабуть, усі вже прокинулися.
ДЖЕМ МУРАТХАН МОБІЛЬНИЙ
Привіт, друже. Де Лейла?
Це той чоловік! Той чоловік!
Заспокойся! Не бійся. Я не хотів тебе лякати.
Це той чоловік! Той чоловік тут! Той чоловік!
Заспокойся.
Сарп?
Дефне, чекай. Піду подивлюся.
Що ти тут робиш?
-Хочу поговорити з Лейлою востаннє. -Як ти смієш приїздити сюди?
-Я ж просив не зачіпати мене. -О, мій сміливцю.
Ми ще й не починали. Зачекай.
-Лейло! -Замовкни. Усі сплять.
Лейло!
Ти програв.
Лейли тут немає.
Алло? Це терміново. Чекаю вас.
-Ти відповідаєш за цю нісенітницю? -Ні.
-Де вона поділася? -Не твоя справа. Її тут немає.
Відповіси за смерть твого батька.
За аварію твого брата.
Не дивися на неї. Нам навіть не потрібна була Дефне.
Я все розкопав. Я сам дізнався про всі твої справи.
І коханка твого батька нарешті погодилася говорити.
Мамо, я передзвоню. Гаразд?
Що ти сказав мамі, га?
Ти заткнув їй рот так само, як і всім?
Не вплутуй мою маму.
Як ти пояснив їй смерть чоловіка й сина?
Сарпе, ні.
Якщо зачіпатимеш маму, я тебе вб'ю. Я тебе вб'ю!
Ти вбив їх обох в один день? Тата й брата, так?
Ні. Сарпе.
Тебе судитимуть за вбивство.
-Сарпе! -Ти й мене вб'єш, козел?
Сарпе, відпусти його! Сарпе!
Допоможіть!
Ти й мене вб'єш?
Джеме.
-Ти й мене вб'єш? -Допоможіть!
Сарпе, ні! Він цього не робив, Сарпе! Допоможіть!
Я геть виснажена.
Сарпе, він цього не робив!
Ти й мене вб'єш?
Сарпе!
-Омере. -Сарпе! Що ти робиш? Відійди.
-Іди сюди. -Ти й мене вб'єш?
-Що ти робиш? -Відпусти мене!
-Дивись на мене! -Джеме!
Ти казала, що завжди їхала
або через мамину роботу, або через розставання.
Тепер ти маєш залишитися там, де ти є, Лейло,
а я подорожуватиму ще трохи.
Іди. Я впораюся.
Іду.
Хто там?
Беліз?
Допоможіть мені.
Так. Заходь.
Заходь, серденько.
Як ти?
Що сталося?
Ми з Гокменом одружилися. У нас буде дитина.
Я не хочу за ґрати.
Я хочу залишити це все позаду.
Гаразд, не хвилюйся. Ми розберемося.
ОМЕР ВІДЕО
Я зовсім не шкодую. Я радий, що зробив це.
-Убивця! -Сарпе.
Що таке? Га?
Дозвольте врізати ще раз!
-Сарпе! -Що?
Лейло.
Лейло, вибач. Тобі довелося все робити самій.
Не турбуйся.
-Що таке? -Нічого. Ділек і Омер передають привіт.
Як мило з їхнього боку. Барбо вже тут. Він зареєструвався.
-Дякую. -Гарного польоту.
Мені не подобається теперішня мить.
Мені теж.
Запах літаків завжди нагадує про розрив.
Я пам'ятатиму лише твій запах.
Я приїду в гості.
Не давай обіцянок.
Щойно зрозумієш, чого кожен з вас заслуговує,
розлука не така вже й болісна.
Як і відстань.
Найважче залишитися, коли знаєш, що треба піти.
Подякувати минулому — це найкращий спосіб почати майбутнє.
Лейло?
Може, іноді не варто казати: «Дякую, наступний»…
Джон?
…а натомість сказати: «Дякую, колишній».
Переклад субтитрів: Галина Козловська