‫דפנה, דאגתי לך נורא.‬
‫הגענו לסוף הדרך, ג'ם.‬
‫על מה את מדברת? איפה את?‬
‫אני אספר לתובע הכול.‬
‫דפנה.‬
‫איפה את?‬
‫יש לך רק הזדמנות אחת.‬
‫אם תדבר לפניי, תצא מזה בלי עונש.‬
‫אבל אם אני אדבר, תשב בכלא במשך שנים.‬
‫- תודה, נקסט -‬
‫- #להתראות -‬
‫העבריין הראשי הפך למודיע וחמק מעונש.‬ ‫הוא לא יישא באחריות.‬
‫בליז נעלמה.‬
‫לא סתם הוא אמר שלא יקרה לו כלום.‬
‫אנשים חשובים עוזרים לו מאחורי הקלעים.‬
‫זו לא בדיחה. זו מערכת שלמה.‬
‫הודות לכל האנשים שהוא שיחד לאורך השנים,‬
‫כל מה שהוא עשה יוגדר כ"איסוף ראיות".‬
‫הוא יחמוק מעונש, המניאק.‬
‫הוא יקבל חצי שנה על סעיף 116,‬ ‫"כניסה לבית פרטי ללא רשות",‬
‫אבל מועד ביצוע גזר הדין יידחה.‬
‫הוא יצא מהבניין עם חיוך‬ ‫ויסתכל לנו ישר בעיניים.‬
‫ואיסור היציאה מהארץ יוסר בעוד חמישה ימים.‬
‫הוא בטוח יברח מייד.‬
‫מה נעשה? נוותר?‬
‫מה פתאום! אין מצב.‬ ‫-לא אמרתי את זה.‬
‫ליילה, כבר עשית את החלק הקשה.‬ ‫חשפת בציבור את הכביסה המלוכלכת של ג'ם.‬
‫כן, אבל מדברים על זה‬ ‫רק בתוכנית הרכילות של החברה של סארפ.‬
‫מה שעשיתי לא שונה מהספרים שניל כתבה.‬
‫די, אל תגזימי.‬ ‫-לא, את… כן.‬
‫זו החברה שלך.‬
‫ביי, חבר'ה. נתראה.‬
‫ביי.‬ ‫-נתראה.‬
‫דודוש.‬
‫דודוש?‬
‫אני הולכת. אתה צריך משהו?‬
‫מתי ההורים שלך מגיעים?‬ ‫-ביום שלישי.‬
‫יום שלישי.‬
‫תהיה כאן מחר? אראה אותך?‬ ‫-אני עסוק מדי.‬
‫גם אני הולכת.‬
‫מותק, קח את המכונית.‬ ‫-בסדר.‬
‫גם אני הולכת.‬ ‫-בואי.‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי.‬
‫להתראות.‬
‫סליחה, מותק. הייתי בפגישה.‬
‫מצאתי את הבחור. אני שולחת תמונה שלו עכשיו.‬
‫באמת?‬
‫לא מצאתי את המספר שלו,‬ ‫אבל גיליתי איפה הוא אוהב לשתות.‬
‫תרשום כתובת.‬ ‫-אין עלייך.‬
‫דפנה כזאת טיפשה. היא עדיין מגינה על ג'ם.‬ ‫אם היא רק תדבר…‬
‫כשדיברנו, הוא אמר לי‬ ‫שהוא מרגיש אשם רק בגלל דפנה.‬
‫הוא אמר שמלבדה, איש מאיתנו לא חף מפשע.‬
‫שילך לעזאזל.‬
‫הנחש הזה הפך את עורו פתאום?‬ ‫עכשיו הוא שה תמים?‬
‫אני רעבה. אנחנו נשארות כאן? להזמין אוכל?‬
‫לא, אני הולכת.‬ ‫-אולי נלך אליי?‬
‫אשתו של ארקאן הכינה לעלי גלילות מנגולד.‬
‫מנגולד!‬ ‫-מה?‬
‫אפשר חשבון?‬ ‫-סבבה? שנלך?‬
‫אין בעיה.‬
‫- ג'ון -‬
‫מי זה?‬
‫האהבה הראשונה שלי.‬ ‫-מה?‬
‫מי היה האהבה הראשונה שלך?‬ ‫-ג'ון.‬
‫הייתי רק בת 15.‬
‫אימא קיבלה מינוי חדש,‬ ‫ושוב עברנו למדינה אחרת.‬
‫החיים הפרידו בינינו בכוח.‬ ‫זו הייתה אהבה גדולה.‬
‫דרך אגב, גם אבא שלו היה דיפלומט.‬
‫המשכנו לכתוב זה לזה ונשארנו בקשר תקופה,‬
‫אבל אז הוא עבר לקנדה,‬
‫והתקשורת בינינו נקטעה.‬
‫לא התראינו ולא דיברנו כבר שנים.‬
‫הופתעתי לראות את את השם שלו.‬ ‫-למה לא ענית?‬
‫השיחה התנתקה. נראה לי שהוא התקשר בטעות.‬
‫הוא בטח ישב על הטלפון.‬
‫אפילו לא ידעתי שעדיין יש לי את המספר שלו.‬
‫אז עכשיו ג'ון חזר לתמונה, מה?‬ ‫עדיף שעלי לא ישמע על זה.‬
‫"ג'ון."‬ ‫-למה שהוא לא ישמע על זה?‬
‫הוא היה אהבת הילדות שלי. מה הבעיה?‬
‫המנגולד מדהים. זה טעים בקטע אחר.‬ ‫-ממש.‬
‫מתי יום ההולדת של עלי?‬ ‫-אחד בפברואר.‬
‫מזל קשת?‬ ‫-דגים.‬
‫אדיס היה מזל קשת.‬ ‫כלומר, הוא עדיין מזל קשת.‬
‫הוא בא אליי לפני כמה ימים.‬
‫לא קרה שום דבר מלהיב. לא קרה כלום.‬
‫הוא סיים בסטודיו מוקדם מהצפוי.‬ ‫הוא שאל אם אפשר לבוא, ואמרתי שכן.‬
‫האמת שזו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שדיברנו באמת מאז שנפרדנו.‬
‫- אדיס – פונדה -‬
‫אני רוצה אהבה.‬
‫כלומר, אני רוצה אהבה אמיתית.‬
‫אני לא רוצה זוגיות "על הדרך".‬
‫אני רוצה שהגבר שאני אוהבת‬ ‫יהיה לצידי כשאני מתעוררת.‬
‫אני לא רוצה לשאול אותו איפה הוא.‬ ‫אני רוצה לדעת איפה הוא.‬
‫אני רוצה שהוא ייגע בי כל הזמן,‬
‫יחזיק לי את היד בלי שאבקש.‬
‫אני רוצה שהוא יאהב אותי‬ ‫בדיוק כמו שאני אוהבת אותו,‬
‫ואני לא רוצה להרגיש אשמה‬ ‫על זה שאני אוהבת אותו כל כך.‬
‫אני דיברתי ראשונה, והוא הקשיב.‬
‫ואז הוא דיבר.‬
‫תדמייני שחלום הילדות שלך‬ ‫קובע את כל מסלול חייך.‬
‫הקהל לימד אותי איך לאהוב ולהיות נאהב.‬
‫זה סיפור אהבה מדהים.‬
‫סיפור נהדר עם רגעי שיא ורגעי שפל.‬
‫אבל…‬
‫סיפור שאין בו מקום לחיים רגילים.‬
‫לרוע המזל.‬
‫יש לי חוב לנשמה שלי.‬
‫אני יודע את זה.‬
‫גם הזמן שלה יגיע.‬
‫אז הסכמנו שעדיף שאדיס יתרחק ממני,‬ ‫ונפרדנו כידידים.‬
‫אוי, מתוקה שלי. את בסדר?‬ ‫-את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שאתעודד אחרי שאוכל קצת מנגולד.‬
‫גם אני חושבת ככה.‬
‫אה, זה עלי.‬
‫את בסדר, נכון?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫ברוך הבא!‬ ‫-שלום.‬
‫הגעת מוקדם.‬ ‫-כן.‬
‫גם הבנות כאן.‬ ‫-תראו מי פה!‬
‫שלום, עלי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר. ואתה?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-המנגולד מעולה.‬
‫אני אכין לך צלחת.‬ ‫-בטח.‬
‫זה מושלם.‬ ‫-אני אוסיף קצת יוגורט.‬
‫"אני עוזבת בלב מלא אהבה‬
‫"אני עוזבת, והריח שלך דובק בי‬
‫"השארתי לך פחדים והתחלות חדשות‬
‫"עכשיו נותרתי לבדי, אני עוזבת"‬
‫חזרתי.‬
‫בוא הנה, בוא.‬
‫- מוראט – אסרה -‬
‫דורוק. דורוק!‬
‫השכבתי אותו לישון. הוא בחדר שלו.‬
‫חזרת, מותק?‬
‫את יכולה לגרד לי את הגב, מותק?‬ ‫-אני כבר מגרדת.‬
‫תמשיכי, זה ממש נעים. זה מעולה.‬
‫מותק, תמשיכי!‬ ‫-רק רגע!‬
‫- אסרה: פונדה, את בבית? -‬
‫- פונדה: פהמי קרקוץ' נתפס. תפתחי חדשות! -‬
‫תפסו את פהמי קרקוץ'.‬
‫נהדר. תמשיכי, מותק.‬
‫בסדר.‬ ‫-נמוך יותר.‬
‫נמוך יותר.‬ ‫-טוב, מספיק!‬
‫היצואן פהמי קרקוץ' נעצר היום בצהריים‬
‫בשעה שניסה לברוח מהמדינה עם משפחתו.‬
‫הוא מואשם בהלבנת הון,‬ ‫בהונאה בנסיבות מחמירות‬
‫ובזיוף מסמכים רשמיים.‬
‫אדוני הבלש.‬
‫אפשר לדבר איתך?‬
‫עונשי מאסר צפויים להיגזר עליו‬ ‫ועל שאר החשודים בפשעים דומים,‬
‫והמשטרה הוציאה צו חירום‬
‫למעצרו של אכבר חמדי רזה, איש עסקים מדובאי,‬
‫עקב קשריו עם הרשת הפלילית.‬
‫נקווה שג'ם מורטאן יהיה הבא בתור.‬
‫אנחנו בדקה ה-40. מולינה. באריוס.‬ ‫אתלטיקו מעבירה את הכדור.‬
‫לינו. פרז חוטף את הכדור.‬
‫אוף.‬
‫סארפ?‬
‫- סארפ – הנדה -‬
‫חזרת מהר. איך הלך?‬
‫מצאתי את הבחור.‬
‫דיברנו.‬
‫כבר נכוויתי פעם אחת. אל תשרוף אותי שוב.‬
‫בלש,‬
‫אני אשרוף את אלה ששרפו אותך.‬
‫כבר חודשים אני מנסה לתפוס‬ ‫את האיש שחיסל את הקריירה שלך.‬
‫הם הפחידו אותו נורא.‬ ‫רק בקושי הצלחתי לשכנע אותו.‬
‫אבל הוא יעזור.‬
‫אני שמחה.‬
‫אני נשבע לך, אתה לא תהיה בסכנה.‬
‫גם אחרות אמרו לי את זה.‬
‫הן היו הראשונות שנעלמו.‬ ‫ואז הן הפכו למלכות.‬
‫- נתפס עם המאהבת החדשה -‬
‫המאהבת הסודית של סוהא מורטאן‬ ‫היא היחידה שיכולה לפתור את זה.‬
‫תודה רבה.‬
‫אל תדאגי. אוודא שלא תופיעי בבית המשפט.‬
‫עכשיו לופז… והוא נופל. ההגנה של אתלטיקו…‬
‫שנלך למיטה?‬
‫אם את רוצה.‬
‫אל תלכי.‬
‫פרצת לבית שלי. לבית שלי!‬
‫רק ככה יכולתי לראות אותך.‬
‫בבקשה, אל תלכי. אני אוהב אותך.‬
‫את לא יכולה להוכיח כלום.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫- עלי – ליילה -‬
‫מדי לילה אני נכנסת לאותו חלום מדלת אחרת.‬
‫אבל ההרגשה תמיד זהה.‬
‫את מרגישה אשמה.‬
‫הלוואי שהייתה דרך‬ ‫להוציא את הבחור הזה מהראש שלך.‬
‫זה לא רק בגלל "הבחור הזה".‬
‫אני רוצה למחוק‬ ‫את כל הרגשות שלך כלפי ג'ם מורטאן.‬
‫וכשאת חושבת על ג'ם,‬ ‫תחשבי על הפרצוף הזה. הנה.‬
‫בבקשה, תפסיקי לראות אותו. אפילו בסיוטים.‬
‫בסדר.‬
‫אז…‬
‫את עסוקה מחר, יפיופה?‬
‫שבת היום. אני לא עובדת.‬
‫אז אם אנחנו ממילא לא נרדמים,‬
‫אולי נלך לאנשהו ונביא את הזריחה? מה דעתך?‬
‫למה אתה מדבר ככה?‬ ‫-קר לי, תביני כבר.‬
‫אני קופא. קופא!‬
‫קר מדי, שנלך?‬ ‫-יאללה.‬
‫לאן אתה לוקח אותי?‬ ‫-זו הפתעה.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-יש לנו דרך ארוכה לפנינו.‬
‫דרך ארוכה מאוד, יפיופה. בואי.‬
‫מה אתה מעדיף, להסתכל על האש או על הגלים?‬
‫גלים.‬ ‫-באמת?‬
‫ואת?‬
‫נראה לי שאני מעדיפה את האש.‬ ‫-כן?‬
‫כדאי להביא הנה את ההורים שלך.‬
‫בסדר, כדורגל או כדורסל? תבחרי.‬
‫נעשה "אבן, נייר ומספריים". המנצח מחליט.‬
‫בסדר, קדימה. אבן, נייר ומספריים.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫משחק אחד.‬
‫המנצח מחליט.‬ ‫-בסדר.‬
‫כרגיל.‬ ‫-כרגיל.‬
‫אוף! ניצחת. בסדר, תבחרי.‬
‫בסדר.‬
‫ליילה, מה קרה?‬
‫שום דבר. שלום, מאיה.‬
‫התגעגעתי מאוד.‬
‫ואנחנו התגעגענו אלייך. בואי הנה.‬
‫קדימה.‬
‫תיכנס, חמוד. פנימה.‬
‫כלב טוב.‬
‫הנה.‬ ‫-אני נכנסת.‬
‫והתיק שלה.‬
‫בבקשה, גברתי.‬
‫בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫נדבר מחר, ואני אבוא לאסוף אותה.‬
‫בסדר‬
‫כן! תביאי כיף! זהו זה.‬
‫צריך להיות בשקט.‬
‫בסדר, חמוד.‬
‫בסדר, חמוד שלי. אתה הולך לאבא. קדימה.‬
‫אני אוודא שהנדה‬ ‫לא תצטרך להופיע בבית המשפט.‬
‫מתי תספר לליילה?‬
‫לא כרגע. נחכה שתהיה קצת התקדמות.‬
‫הופה, מדברים על החמור. היא מתקשרת.‬
‫הלו? ליילוש, מה קורה?‬
‫הכול בסדר. הבאתי את האוכל של ג'וי.‬
‫באמת? את כאן בחוץ?‬
‫כן. אבל הנדה ברקנט לא אצלך, נכון?‬
‫לא.‬
‫תיכנסי.‬ ‫-בסדר, אני באה. תפתח לי.‬
‫בסדר, אני פותח.‬
‫מה יש?‬
‫ליילה באה.‬
‫הגיע הזמן להתמודד עם הטראומות שלי.‬
‫קדימה.‬
‫- עומר – דילק -‬
‫ג'וי! מתוקה שלי! גדלת כל כך.‬
‫מה המצב?‬ ‫-הכול טוב. איך אצלך?‬
‫אני בסדר. הנה, קח.‬ ‫-תביאי.‬
‫ליילה.‬ ‫-מה קרה? ההורים שלך כאן?‬
‫לא.‬
‫אני צריך לומר לך משהו.‬ ‫התכוונתי לספר לך קודם, אבל לא יצא לי.‬
‫יש אצלך בחורה?‬
‫לא. כאילו…‬
‫זו לא סתם בחורה. אני מאוהב.‬
‫בואי.‬
‫קח את זה, טוב?‬ ‫-פשוט תשים את זה בצד, אחי.‬
‫שלום.‬
‫-היי.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫נעים מאוד להכיר.‬
‫שמעתי עלייך, כמובן, אבל לא ידעתי…‬
‫כלומר, ניחשתי שיש מישהי חדשה‬ ‫בחיים של עומר…‬
‫ושמעתי על אימא של בטי.‬
‫וגם ידעתי שיש לו פסיכולוגית.‬
‫רק לא ידעתי שכל השלוש הן אותה אישה.‬
‫נעים להכיר אותך.‬ ‫-העונג כולו שלי.‬
‫בואי, תיכנסי.‬ ‫-מה?‬
‫אתה יודע מה? עדיף שלא.‬ ‫אני צריכה ללכת למשרד.‬
‫כלומר, דודוש התקשר אליי.‬
‫הוא כנראה רוצה לדבר על עבודה.‬
‫אבל אולי כוס קפה?‬
‫אני אביא קפה, בסדר.‬
‫יאללה.‬
‫דילק היא הפסיכולוגית שרצית שאפגוש?‬
‫רציתי שתדברי עם דילק,‬ ‫אבל היא לא הפסיכולוגית שלי.‬
‫כי יש לנו היסטוריה משותפת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫דילק ואני…‬ ‫-עומר היה אהבתי הראשונה.‬
‫אפשר לומר את זה.‬ ‫-אה! הבנתי.‬
‫כאילו, אי אפשר להגיד את אותו הדבר על עומר.‬
‫אבל הוא היה האהבה הגדולה בחיי.‬
‫באמת?‬
‫למה "היה"?‬ ‫-זו הייתה אהבה גדולה בזמנו.‬
‫עכשיו זו אהבה בוגרת.‬
‫מתברר שהיא הייתה החברה שלו לפניי.‬
‫היו לה משקפיים גדולים עם עדשות עבות.‬
‫האידיוטים האלה צחקו עליה.‬
‫אבל עכשיו היא ממש חמודה.‬
‫היא בחורה יפה מאוד.‬
‫והיא לא הפסיקה לדבר לרגע.‬ ‫היא אמרה שהוא היה האהבה הראשונה שלה.‬
‫היא מתוקה מאוד.‬
‫באדי?‬
‫באדי כועס עליי.‬
‫הוא רצה להישאר אצל עומר.‬ ‫הוא לא רצה לבוא איתי.‬
‫בכל אופן, מה שאני אומרת זה…‬
‫אני מניחה שאני שמחה בשמחתו של עומר,‬ ‫נגיד את זה ככה.‬
‫אני ממש שמחה שיש לו אישה טובה בחיים.‬
‫ואני חושבת שהיא הביאה לו מזל.‬
‫באמת. הקריירה שלו חזרה למסלול.‬
‫הוא קיבל פרויקטים חדשים, שכר עובדים.‬
‫כרגע אף אחד לא יודע שיש לו מישהי בחיים.‬
‫רק סארפ ידע, והוא לא סיפר לי, מן הסתם.‬
‫לכן לא ידעתי שיש לו מישהי חדשה.‬
‫אבל…‬ ‫-היי, ליילוש.‬
‫את מוכנה להירגע קצת?‬
‫אני רגועה!‬ ‫למה כולם אומרים לי את זה כל הזמן?‬
‫אני ממש רגועה.‬
‫אם אתם חושבים שאני מקנאת,‬ ‫אתם טועים. ברצינות.‬
‫וכשחושבים על זה,‬ ‫עומר הכיר את כל הגברים בחיי.‬
‫הגיוני שגם אני אכיר‬ ‫את האישה שהוא אוהב, נכון?‬
‫ברור.‬
‫אני בסדר. אני בסדר גמור.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני רואה שאתה עצוב.‬
‫גם לג'יהן יש מישהו חדש.‬
‫מה?‬
‫הם הכירו במכון הכושר.‬
‫אני לא יודע, עברו רק כמה ימים.‬
‫הם נוסעים יחד לאמריקה. ככה שמעתי.‬
‫דודוש.‬
‫העיקר שכולם שמחים בחלקם.‬
‫לא בגלל זה התקשרתי אלייך. התקשרתי…‬
‫בגלל זה.‬ ‫-מה זה?‬
‫תסתכלי.‬
‫קנית לי ציור?‬ ‫-תסתכלי.‬
‫- טיילן וטיילן -‬
‫ליילוש, תהיי השותפה שלי?‬
‫מה אמרת?‬
‫לא יכולתי להגיד כלום, כמובן.‬ ‫פשוט חיבקתי אותו.‬
‫אבל הוא חשב שהסכמת.‬
‫כן.‬
‫אבל אני יודעת שדודוש תמיד רצה את זה.‬
‫בחרתי בלימודי משפטים כי זה מה שהוא רצה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫האמת היא שרציתי לנסוע לאמריקה.‬
‫תכננתי ללמוד שם עיצוב תפאורה.‬
‫ואז… אני לא יודעת.‬
‫התעייפתי מחיי הנדודים,‬ ‫כל הזמן לעבור ממקום למקום.‬
‫רק רציתי להרגיש שאני שייכת.‬
‫הבית של דודוש, איסטנבול, בית האגם…‬
‫יכולתי לדמיין את עצמי שם.‬
‫חשבתי שאגור כאן שנים רבות.‬
‫הכול הסתדר, אז חשבתי ששווה לנסות.‬
‫התחלתי ללמוד, הכרתי חברים.‬
‫סארפ הוא חבר שלי מהלימודים.‬
‫ואז הוא הכיר לי את עומר.‬
‫ועל מה שקרה אחרי עומר כבר סיפרתי לך.‬
‫החיים הם עניין של בחירות.‬
‫את יכולה לנסות שוב.‬
‫לנסות מה?‬
‫את רק בת 31.‬
‫לא מאוחר מדי לקריירה חדשה.‬
‫אין מצב.‬
‫אם את אומרת, "בדיעבד הייתי בוחרת אחרת",‬ ‫מה עוצר בעדך עכשיו?‬
‫אם החיים הם עניין של בחירות,‬ ‫אני חושב שאת יכולה לעשות את זה.‬
‫דרך אגב, עשית לי את אותו הדבר.‬
‫מה עשיתי?‬
‫כשהתוודיתי על רגשותיי בבית הקפה,‬ ‫שאלתי אותך אם אני רק ריבאונד, זוכרת?‬
‫ומה אמרת?‬ ‫-מה אמרתי?‬
‫פשוט חיבקת אותי. כן.‬ ‫-אל תדבר שטויות.‬
‫בדיוק כמו שלא ענית לדוד שלך. כן.‬
‫אתה מגוחך. באותו ערב, אני… בחייך!‬
‫דיברתי איתך שלוש שעות באותו ערב.‬
‫כן. אבל קודם חשבת על זה.‬ ‫משכת קצת את הזמן ושקלת את המצב.‬
‫זה מה שאת עושה כשאת לא יודעת מה לומר.‬
‫קודם חיבוק נחמד, ואז נשיקה קטנה.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫בייחוד אם מנסים לשכנע אותך נגד רצונך.‬ ‫כדי לשנות את הנושא,‬
‫את מצמידה את השדיים שלך‬ ‫לחזה של האדם שמולך.‬
‫מה? אתה כזה מגעיל!‬ ‫-אוי, לא!‬
‫את שוב משתמשת באותו נשק נגדי.‬
‫באדי, תקוף!‬ ‫-אל תערבי בזה את באדי!‬
‫באדי, תקוף אותו! אתה נכנע?‬ ‫-לא, באדי! אני לא נכנע.‬
‫תיכנע!‬ ‫-לא.‬
‫רק רגע. סליחה.‬
‫אנחנו נתקוף אותו.‬ ‫בוא הנה. לא ניתן לו לברוח.‬
‫הלו? כן?‬ ‫-לא ניתן לו לברוח.‬
‫בוא נראה אותך מתפרע עכשיו. קדימה, תתפרע!‬
‫בסדר.‬ ‫-קדימה.‬
‫אני מבין, כן.‬
‫בסדר.‬
‫אני מבין, בסדר. תודה רבה.‬
‫תודה.‬
‫מה קרה? חדשות רעות? מי זה היה?‬
‫הסרט על המהגרים זכה בפרס בינלאומי.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫ואני מקבל מימון לסרט הבא שלי, ליילה.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-כן.‬
‫אלה חדשות מדהימות!‬ ‫-כן.‬
‫מזל טוב.‬
‫יעניקו לי את הפרס בשלישי הקרוב.‬ ‫-אלה חדשות נהדרות.‬
‫אבל קבענו לאסוף את ההורים שלך בשלישי.‬ ‫-אל תדבר שטויות. זה חשוב יותר.‬
‫אני אטייל בעולם שלוש שנים לפחות‬ ‫עם הפרויקט הזה.‬
‫באמת?‬
‫אני אספר לברבו.‬ ‫-בסדר.‬
‫שלוש שנים.‬
‫במשך שלוש שנים, 30 יוצרי סרטים תיעודיים‬ ‫יבקרו כמעט בכל מקום בכדור הארץ.‬
‫זה מדהים.‬
‫הם יתעדו את סיפורה של רשת עזרה הדדית‬ ‫שנוצרה כדי לסייע לאנשים ב-193 מדינות.‬
‫זה נשמע נהדר, נכון?‬ ‫-זה פרויקט מדהים.‬
‫כן. זה ממש טוב. זה מרגש.‬
‫חשבתי ש…‬
‫אולי אצטרף אליו.‬
‫כדאי לך. זה יהיה שינוי נהדר.‬
‫אבל חשבתי‬
‫שאולי אישאר איתו לאורך כל הפרויקט.‬
‫מה? אין מצב!‬
‫אמרת שזה ייקח שלוש שנים, ליילה. ברור שלא.‬
‫למה לא?‬
‫אולי יעשה לי טוב להתרחק מכאן לתקופה.‬
‫איך עלי רימה אותך?‬
‫עלי לא רימה אותי.‬
‫עוד לא סיפרתי לו אפילו.‬
‫אני עדיין מבררת עם עצמי‬
‫אם אני מוכנה להרפתקה כזאת.‬
‫את תראי אותי מתי שתרצי.‬
‫אני שותקת.‬
‫אני מקשיבה לקול של ליילה.‬
‫תתקשרי אליי מתי שתרצי.‬
‫אני שואלת אותה מה היא רוצה.‬
‫אבקר מדי פעם.‬
‫"עם כל הניסיון שצברת,‬ ‫אילו חיים את רוצה היום?"‬
‫אני אוהב אותך מאוד.‬
‫אם אסע עכשיו,‬
‫לא אעשה את זה כדי לנחם את עצמי,‬ ‫אלא כדי לגלות את עצמי.‬
‫חוץ מזה, אתגעגע יותר מדי לעלי.‬
‫אני לא רוצה להיות רחוקה ממנו.‬
‫הבננה שהודבקה לקיר, למשל.‬ ‫מישהו שילם 6.2 מיליון דולר על היצירה הזאת.‬
‫ואז מסתכלים וחושבים,‬ ‫"זו אמנות? אני יכול לעשות את זה". נכון?‬
‫אנשים מדברים על הבננה.‬ ‫לטוב או לרע, זה הופך אותה ליצירת אמנות.‬
‫האמן יודע שאנשים יבואו ויצטלמו מולה.‬
‫והוא אכל את הבננה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫זה סיפור אמנות נהדר‬ ‫שמשקף את העידן שאנחנו חיים בו.‬
‫נכון?‬ ‫-בדיוק.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיי הפרס של עלי.‬
‫הוא תפס מקום גדול מאוד בחיי‬ ‫בזמן קצר כל כך.‬
‫אבל את יודעת מה, אימא?‬ ‫זה לא מכביד עליי בכלל.‬
‫הוא גבר עם לב טוב‬ ‫שמשפר ומרחיב לי את החיים.‬
‫זה נהדר.‬ ‫-כן, זה נהדר.‬
‫עדיין לא סיפרת לי מה קרה במטוס באותו יום.‬
‫לא יכולתי לאהוב אותך כפי שמגיע לך.‬
‫אבל תמיד אהבתי אותך.‬
‫את יודעת שאין לי חשק לדבר עליו יותר, אימא.‬
‫אבל, ליילה, את חייבת לשתף.‬ ‫את חייבת לספר את הסיפור הזה.‬
‫מי מדבר על הדברים האלה יותר ממני?‬
‫אני יודעת שהיו לך התקפי חרדה, מתוקה.‬
‫דודוש סיפר לך, מה?‬
‫ליילה, אלה ההשלכות של מה שעברת.‬
‫את צריכה עזרה.‬
‫גם אם את שוכחת, הגוף זוכר. תאמיני לי.‬
‫תבטיחי לי.‬
‫תבטיחי לי עכשיו.‬
‫טוב, אני מבטיחה.‬
‫אני אסע ואחזור. ואז אני אתחיל.‬
‫ילדתי היקרה והיפה.‬
‫לאן את נוסעת הפעם?‬ ‫-אני באה איתך.‬
‫אנחנו עוזבים בשניים בפברואר.‬
‫כולם ייפגשו במשרד המרכזי בניו יורק.‬
‫שלושים במאים ייפגשו שם לראשונה.‬
‫ואז יתחילו ההכנות.‬
‫הצוות שלנו יתחיל בדרום אמריקה,‬ ‫ואחר כך זאת תהיה הרפתקה.‬
‫אבל עלי רוצה לפנות את הדירה שלו כאן.‬
‫הוא אומר שאין סיבה סתם לשלם‬ ‫שכר דירה שלוש שנים, והוא צודק.‬
‫הוא מחפש יחידת אחסון לחפצים שלו.‬
‫אבל אני שומרת את הדירה. אולי סארפ יגור בה.‬
‫מי זה היה?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫מה עם באדי?‬
‫חשבתי שהוא יישאר עם סארפ.‬
‫את לא נוסעת לעשרה ימים, ליילה.‬ ‫את מדברת על שלוש-ארבע שנים.‬
‫אני אקח אותו ברגע שנוציא לו אישור נסיעה.‬
‫ועד אז נסמוך על סארפ?‬
‫אני אטפל בו יותר טוב משניכם.‬
‫תשאירי לי את הדירה… ואל תדאגי מכל השאר.‬
‫ג'יהן? כן.‬
‫באמת? אין עליך!‬
‫תודה, אחי. בסדר.‬ ‫-הוא יישאר אצל דודוש.‬
‫איך תהיי רחוקה מבאדי כל כך הרבה זמן?‬
‫זה לא יהיה להרבה זמן.‬ ‫נוציא לו אישור נסיעה.‬
‫חמוד, אתה רוצה להישאר איתי?‬
‫בטח, הוא ישמח.‬ ‫-תראי, הוא שקט עכשיו.‬
‫מה שלום דפנה? היא התרגלה למרפאה?‬
‫היא בסדר. זה סוג של מכון גמילה.‬
‫ליד ברוז', ביער.‬
‫אנחנו מדברים כל יום. היא במצב רוח טוב.‬
‫היא הולכת לטיפול, ויש לנו שיחות ארוכות.‬ ‫-איזה יופי.‬
‫היא תתאושש.‬ ‫-אני מקווה.‬
‫היא מוציאה את כל הרעל מהמערכת שלה.‬
‫היא תחזור בשנה החדשה.‬
‫היא דיברה איתו שוב?‬
‫עם מי? ג'ם?‬
‫לא.‬
‫סידרנו לה מספר טלפון חדש.‬
‫חיים חדשים לגמרי.‬
‫ואת?‬
‫שמעת משהו חדש?‬ ‫-לא.‬
‫גם את תיפטרי מהרעל.‬
‫רק אחרי גזר הדין.‬
‫ככה טוב, נכון?‬
‫כן, זה טוב. עדיף לא להעמיס יותר מדי.‬
‫בוא נראה.‬ ‫-זה טוב.‬
‫זה נראה ממש חמוד.‬
‫בוקר טוב.‬
‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב, ילדים.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מה יש לכם? מה קורה?‬
‫אה… שבי.‬
‫אל תפחידו אותי. יש איזו בעיה? מה קרה?‬
‫היו כמה התפתחויות מעניינות.‬
‫ג'יהן?‬
‫ליילה, את זוכרת שביקשנו עזרה‬ ‫מחבר שלי במשטרה‬
‫כשחקרנו מחדש את התאונה של ג'ם?‬
‫כן.‬
‫רק עכשיו קיבלנו את רישומי השיחות.‬
‫זה לא הדוח שהגשנו לבית המשפט.‬
‫השגנו את רישומי השיחות האמיתיים.‬
‫ג'ם שיקר.‬
‫סלים. סלים, עצור. בוא נדבר.‬
‫אני מתחנן, תעצור.‬
‫ג'ם לא היה ברכב כשהתאונה קרתה.‬ ‫הוא התקשר לאחיו בזמן שרדף אחריו.‬
‫אז יון ריצ'רדס צדק.‬
‫התאונה קרתה כשהאח ברח מג'ם.‬
‫אז התינוק מת בגללו.‬
‫דפנה היא היחידה‬
‫שאני מרגיש אשם לגביה.‬
‫חוץ מזה,‬
‫אף אחד מאיתנו…‬
‫אינו חף מפשע.‬
‫ג'ם שיקר גם בנוגע למות אביו.‬
‫לטענתו האבא התאבד, נכון?‬
‫הם גם שינו את דוח הנתיחה.‬
‫מצאו שני כדורים בראש שלו.‬
‫איך אפשר להתאבד בשתי יריות לראש?‬
‫עשר!‬ ‫-בריאות ואושר לדורוק שלי!‬
‫תשע!‬ ‫-חיים ארוכים לדורוק שלי!‬
‫שמונה!‬ ‫-שלווה!‬
‫שבע!‬ ‫-הדירה של ליילה!‬
‫שש!‬ ‫-שש!‬
‫אהבה!‬ ‫-אהבה!‬
‫חמש!‬ ‫-אהבה.‬
‫עזוב אותי!‬
‫כסף. הצלחה.‬ ‫-שלוש!‬
‫ליילה, קדימה!‬ ‫-ליילה!‬
‫שתיים!‬ ‫-שתיים!‬
‫מסעות!‬
‫אחת!‬ ‫-אחת!‬
‫מסעות.‬
‫בואי הנה.‬
‫אני תמיד מטייל עם תיק קטן מאוד.‬
‫זה לא שונה גם הפעם.‬
‫אני פשוט יוצא לדרך.‬
‫אבל אצלך זה קצת שונה, ליילה.‬
‫צברת הרבה מטען.‬
‫דברים שאין להם מקום בתיק.‬
‫דברים שאת לא יכולה לקחת איתך.‬ ‫הם יכבידו עליך.‬
‫הפעם את זו שלא יכולה לנסוע,‬
‫ואני זה שלא יכול להישאר.‬
‫חייבים להשלים עם העובדה הזאת.‬
‫את רוצה לדבר?‬
‫נכון שילדים אומרים‬ ‫שהאהבה שלהם "גדולה כמו העולם"…‬
‫אני כאן, שף. זוז.‬
‫תטעם, אחי.‬
‫אני אפילו לא אגיד שלום.‬
‫חבר'ה, איפה אתם? הבטחתם שתעזרו במטבח.‬
‫אני בא, שף.‬ ‫-קדימה.‬
‫מה לעשות?‬ ‫-מה אני עושה?‬
‫תגיד לנו.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫חדשות נהדרות!‬
‫מה קורה?‬
‫ליילה?‬ ‫-מה קרה?‬
‫שום דבר.‬
‫אנחנו פשוט מאושרות.‬
‫דילק בהיריון!‬
‫מה?‬
‫היי, אל תגלו לאף אחד.‬ ‫אנחנו עוד לא מספרים לאנשים.‬
‫טוב, בואו נתחבק.‬
‫הנה העוגה!‬
‫יום הולדת שמח, עלי!‬
‫"תהיי מאושרת, תשמרי על עצמך‬
‫"אל תדאיגי אותי‬
‫"נותרו לך‬
‫"עוד שנים רבות‬
‫"יום אחד, יקירתי‬
‫"תתרגלי לכאב‬
‫"את תתרגלי אליו"‬
‫ועכשיו…‬
‫לא, מוראט!‬ ‫-אני לא מצליח!‬
‫לא! אל תעשה את זה לידי!‬ ‫-הצלחתי!‬
‫תראו.‬ ‫-אני לא אוהבת את זה! אוי, הלב שלי.‬
‫אי אפשר איתך!‬ ‫-הוא פועם מהר כל כך.‬
‫תני לי לבדוק, מותק.‬
‫ההאשמות נגד ג'ם מורטאן‬ ‫ממשיכות להצטבר, צופים יקרים.‬
‫בהתפתחות מפתיעה,‬ ‫איש העסקים המפורסם מואשם כעת ברצח.‬
‫טרם התקבלה תגובה מג'ם מורטאן‬ ‫על ההאשמות ברצח אביו.‬
‫לפי המידע שברשותנו,‬
‫גופת אביו תוצא מן הקבר,‬
‫וחקירה מקיפה תיפתח לגבי נסיבות מותו,‬ ‫שהוגדר עד כה כהתאבדות.‬
‫בוקר טוב.‬
‫גם את לא הצלחת להירדם?‬
‫- ג'ם מורטאן -‬
‫אני כבר באה.‬
‫זה הכול?‬ ‫-זה הכול.‬
‫איפה עלי?‬ ‫-שם.‬
‫מאיה, אימא שלך הסכימה.‬
‫השבוע תלכי עם ליילה ליום אימוץ‬ ‫ותביאי לך משם חבר חדש.‬
‫באמת?‬ ‫-באמת.‬
‫תודה רבה.‬
‫נעשה המון שיחות וידאו, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו לך.‬
‫מתוקה שלי. מאיוש.‬
‫טוב, פשוט לכו. אני לא רוצה לדבר.‬
‫בוא.‬
‫החבר'ה כנראה התעוררו.‬
‫- ג'ם מורטאן -‬
‫היי, חמוד. איפה ליילה?‬
‫האיש ההוא כאן! האיש ההוא!‬
‫די, תירגעי. אל תפחדי.‬ ‫לא התכוונתי להפחיד אותך.‬
‫זה האיש ההוא! האיש ההוא כאן! האיש ההוא!‬
‫בסדר, תירגעי.‬
‫סארפ?‬ ‫-דפנה, חכי. אני אבדוק מי זה.‬
‫מה לעזאזל אתה עושה כאן?‬
‫באתי לדבר עם ליילה פעם אחת אחרונה.‬ ‫-איך אתה מעז להופיע כאן ככה?‬
‫אמרתי לכם לא להתעסק איתי.‬ ‫-אתה ממש גיבור גדול.‬
‫עוד לא התחלנו. חכה-חכה.‬
‫ליילה!‬ ‫-סתום את הפה. כולם ישנים.‬
‫ליילה!‬
‫הפסדת.‬
‫ליילה עזבה.‬
‫הלו? זה דחוף. אתם חייבים לבוא.‬
‫את אחראית לשטויות האלה?‬ ‫-לא.‬
‫לאן היא הלכה?‬ ‫-זה לא עניינך. היא עזבה.‬
‫אתה תשלם על המוות של אביך.‬
‫על התאונה של אחיך.‬
‫אל תסתכל עליה.‬
‫לא היינו צריכים עזרה מדפנה.‬
‫אני חשפתי הכול בכוחות עצמי.‬ ‫גיליתי את כל הסודות שלך.‬
‫והמאהבת של אביך הסכימה סוף סוף לדבר.‬
‫אימא, אתקשר אלייך עוד מעט. בסדר?‬
‫מה סיפרת לאימא שלך?‬
‫השתקת אותה כמו שאתה משתיק את כולם?‬
‫אל תערב את אימא שלי בזה.‬
‫איך הסברת לה את המוות של בעלה ושל בנה?‬
‫סארפ, לא.‬
‫אם תתעסק עם אימא שלי, אני אהרוג אותך.‬ ‫אני אהרוג אותך!‬
‫הרגת את שניהם באותו יום?‬ ‫גם את אבא שלך וגם את אחיך?‬
‫לא. סארפ.‬
‫אתה תואשם ברצח.‬
‫סארפ!‬ ‫-אתה תהרוג גם אותי, מניאק?‬
‫סארפ, עזוב אותו! סארפ!‬
‫הצילו!‬
‫אתה תהרוג גם אותי?‬
‫ג'ם.‬
‫אתה תהרוג גם אותי?‬ ‫-הצילו!‬
‫סארפ, לא! הוא לא עשה את זה, סארפ!‬
‫הצילו!‬
‫אני מותשת.‬
‫סארפ, הוא לא עשה את זה!‬
‫אתה תהרוג גם אותי?‬
‫סארפ!‬
‫עומר.‬ ‫-סארפ! מה אתה עושה? די.‬
‫בוא הנה.‬ ‫-אתה תהרוג גם אותי?‬
‫מה יש לך, אחי?‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫תסתכל עליי!‬
‫ג'ם!‬
‫אמרת לי שתמיד עזבת‬
‫בגלל העבודה של אימא שלך‬ ‫או בעקבות פרדה, זוכרת?‬
‫עכשיו את צריכה להישאר, ליילה,‬
‫ואני צריך להמשיך לנדוד עוד קצת.‬
‫לך. אני אסתדר.‬
‫אני בא.‬
‫מי זה?‬
‫בליז?‬
‫אני זקוקה לעזרתך.‬
‫בואי. תיכנסי.‬
‫בואי, מתוקה.‬
‫את בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫גוקמן ואני התחתנו. אני בהיריון.‬
‫אני לא רוצה ללכת לכלא.‬
‫אני רוצה להשתחרר מכל זה. מהכול.‬
‫בסדר. אל תדאגי. אנחנו נטפל בזה.‬
‫- עומר‬ ‫סרטון -‬
‫אני לא מתחרט. אני שמח שעשיתי את זה.‬
‫רוצח!‬ ‫-סארפ.‬
‫מה קרה? מה?‬
‫אני אחטיף לו שוב.‬
‫סארפ!‬ ‫-מה?‬
‫ליילה.‬
‫סליחה. היית צריכה לעשות הכול לבד.‬
‫אל תדאג.‬
‫מה קרה?‬ ‫-שום דבר. דילק ועומר מוסרים ד"ש.‬
‫נחמד מצידם.‬
‫ברבו כבר כאן. הוא עשה צ'ק אין.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-טיסה נעימה.‬
‫אני לא אוהבת את ההווה כרגע.‬
‫גם אני לא.‬
‫ריח של מטוסים שוב יזכיר לי פרדות.‬
‫אני אזכור רק את הריח שלך.‬
‫אני אבוא לבקר.‬
‫אל תבטיחי סתם.‬
‫ברגע שאתם מבינים באמת מה נכון לכל אחד מכם,‬
‫הפרדה כבר לא נוראית כל כך.‬
‫וגם המרחק.‬
‫החלק הקשה הוא להישאר‬ ‫כשאת יודעת שאת צריכה לעזוב.‬
‫כדי להתחיל את העתיד,‬ ‫צריך להיות אסירי תודה על העבר.‬
‫ליילה?‬
‫אולי לפעמים במקום לומר, "תודה, נקסט"…‬
‫ג'ון?‬
‫…עדיף לומר, "תודה, אקס".‬