נשאלתי אם בעתיד לבוא
יהיה אפשרי להרוג ‏40 מיליון אמריקאים
באמצעות שימוש בפצצה אטומית .בלילה אחד
אני חושש שהתשובה .לשאלה הזו היא חיובית
רוברט אופנהיימר .היה אבי פצצת האטום
הוא היה דמות מורכבת .ומלאת סתירות פנימיות
,אלה כלי נשק אלימים
.של הפתעה ושל טרור
.אופנהיימר רצה שישתמשו בפצצה
אחרת איך העולם ?היה יודע במה מדובר
,דוקטור אופנהיימר
האם אנחנו יוצרים משהו
?שאולי לא נוכל לשלוט בו
,בעולם של נשק אטומי
.המלחמות יוכחדו
זאת הספירה לאחור לניסוי .הפצצה האטומית הראשונה בעולם
האדם המתורבת והלא-אלים הזה
היה אחראי ליצירת הנשק .האלים ביותר בתולדות האנושות
הוא הקדיש את שארית חייו .בניסיון לשלוט במפלצת ששחרר
,אם תתרחש מלחמת עולם נוספת
.האנושות עלולה להיכחד
- אנולה גיי -
.הוא הפך למנודה פוליטית
האם זה נכון שבני האדם ?כבר גילו שיטה להכחדת האנושות
.בסופו של דבר זה הרס אותו
.הפכתי עתה למוות
.למחרב עולמות
יצרנו דבר שלפי כל אמות המידה ,של העולם שגדלנו בו
.הינו דבר מרושע
"אופנהיימר: הסיפור האמיתי"
:הביא תיקן וסנכרן F-U-Z
בית אופנהיימר - - לוס אלמוס, ניו מקסיקו
,כשהייתי בת 15
הייתי לי הזדמנות .לדבר לבד עם אופנהיימר
.הוא היה במסיבת קוקטייל
.הגשתי מנות פתיחה
גיליתי את אופנהיימר .שעמד לבדו
אלן ברדבורי רייד בתו של מדען בלוס אלמוס אמרתי לו שנדמה לי .שהוא מעין קדוש
.הוא הופתע מאוד
,הוא אמר "?למה אמרת לי את זה"
.אמרתי לו שזה משום שהתחרט
,הוא הסתובב .לקח את כובעו ויצא מהחדר
מן הסתם זה פגע בו
.באופן שלא שיערתי כלל
אופנהיימר מתראיין .אצל קרונקייט, טייק ראשון
,ד"ר אופנהיימר
עם כל הכורח הבלתי נמנע ,הכרוך בבחירות היסטוריות
אולי יורשה לי לומר שנראה לי שאתה עדיין סובל
.מנקיפות מצפון לגבי זה
?האם זה נכון, אדוני
אני חושב שכשממלאים תפקיד משמעותי
במותם של מעל ל-100,000 ,בני אדם
...מטבע הדברים
.לא קל לחשוב על כך
אם בוחנים ,את תולדותיו של אופנהיימר
כריסטופר נולאן "תסריטאי ובמאי, "אופנהיימר קשה מאוד למצוא אדם כלשהו בכל ההיסטוריה
שהיה נתון במצב כזה מורכב
עם כל מיני שאלות בלתי אפשריות
.ומעט מאוד תשובות
לכל אחד יש רעיון משלו
.מי היה רוברט אופנהיימר
העובדה היא שהמציא נשק
שמסוגל לחסל .את האנושות בכדור הארץ
אל תשכחו שהנשק הזה ,שמסוגל לחסל את האנושות
ג'ון אלס, יוצר סרטים "היום שאחרי טריניטי" פותח בתור אמצעי .להצלת תרבות המערב
בואו נלך לקולנוע - - ונראה את חדשות העולם
,בשנות ה-30 של המאה שעברה
מיליוני אמריקאים עקבו אחרי החדשות מאירופה
באולמות הקולנוע שליד ביתם .כשצפו ביומני החדשות
אופנהיימר נחרד .מעלייתו של היטלר
זהותו כיהודי עוררה בו מודעות מיידית ועצומה
.לסכנות הטמונות בפשיזם
,כשהמלחמה פרצה בשנת 1939 .הוא היה מרצה בברקלי
קאי בירד, מחבר עמית "פרומתאוס אמריקאי" באותה השנה, אחד מתלמידיו נכנס בריצה למשרד שלו
ומסר לו חדשות .שגילו את הביקוע הגרעיני
הגיעו עתה שמועות מגרמניה
שאם מפגיזים ,אטום אורניום בניוטרון
.הוא מתפצל למעשה לשני חלקים
.אופנהיימר לא האמין בהתחלה
הוא רץ אל הלוח .ועשה חישובים מתמטיים
לבסוף הבין שניתן להשתמש .בביקוע כדי לייצר אנרגיה
איינשטיין הוכיח במפורש
שאם מצליחים להפוך חומר ,לאנרגיה טהורה
.מופקת כמות עצומה של אנרגיה
ביל ניי מרצה למדע ,זו מהירות האור בריבוע .למען השם
הם הבינו שמכמות ,קטנה מאוד של חומר
ריצ'רד רודס, מחבר "יצירת פצצת האטום" ניתן להפיק כוח שיניע ספינות ומטוסים
.ורכבות, כל דבר .ניתן לייצר חשמל, כמובן
הם גם הבינו מהר מאוד
שניתן לייצר נשק .בעל כוח הרס חסר תקדים
.חששנו מאוד
אחרי הכול, הביקוע .התגלה בגרמניה הנאצית
גרמניה הנאצית הייתה עלולה .לבנות פצצה גרעינית
ד"ר מרינה רובינסון סנואדן מומחית לביטחון גרעיני זה היה החשש. הוא היה .מוחשי מאוד ואמיתי מאוד
שביעי בדצמבר, 1941
.הוא תאריך שזכרו לא יימחה
.המתקפה על פרל הארבור
אני מצהיר בזאת
שמעשה הבוגדנות הזה
.לא יאיים עלינו יותר אי פעם
יפן תוקפת - - בכל רחבי האוקיינוס השקט
כעת ארצות הברית .הפכה לצד פעיל במלחמה
הרעיון העיקרי בשלב הזה הוא
שעלינו לעשות זאת ,במהירות האפשרית
כי אנחנו עלולים להתעורר מחר
אלן קאר, היסטוריון בכיר במעבדה הלאומית בלוס אלמוס כשהמונופול הגרעיני נמצא בידי היטלר
.וכולנו רצינו להימנע מכך
היינו זקוקים למקום
,שבו יכולנו לתכנן לבנות ולנסות נשק גרעיני
.וכך להכשיר אותו לשימוש
אבל לפני שנבחר ,אפילו את המקום
עלינו למצוא מישהו .שיוביל את המפעל הזה
אף אחד לא ציפה לכך
שאופנהיימר ימונה .למנהל מעבדת תכנון הנשק
.הוא היה אדם די ערטילאי
לא היו לו .הישגים גדולים בעברו
אחד המדענים ,שהכיר את אופנהיימר אמר
גרג הרקן "מחבר "אחוות הפצצה זה אדם שלא יהיה מסוגל" ."לנהל דוכן נקניקיות
חבריו של אופנהיימר חשו
שהוא אדם חצוי בדעותיו .ולא בטוח בזהותו
,בשלב מסוים הוא אמר ,מראשית ימיי"
מעולם לא עשיתי משהו" או חשבתי על משהו
או הכרתי מישהו שבמהלכם" ".לא חשתי תיעוב עצמי עמוק
אופנהיימר נולד בשנת 1904
לעידן של אפשרויות .מדעיות רבות
שני העשורים הראשונים של המאה ה-20
ג'נט קוננט, מחברת "שדרת איסט פאלאס 109" היו תקופה של תעוזה .אינטלקטואלית מדהימה
.חשמל, מכוניות, מטוסים
.כל אלה שינו את חיי היומיום
היו חידושים מדהימים במדע
ונדמה כאילו .אפשר היה להשיג הכול
סיפורו של רוברט אופנהיימר
הינו למעשה סיפורם .של המהגרים לאמריקה
דיוויד אייזנבך, מרצה להיסטוריה באונ' קולומביה ,אביו הגיע מגרמניה השיג עבודה בתעשיית הלבוש
.והרוויח הון עתק
הוא עבר לגור ,בצד הצפון מערבי של ניו יורק
.בכביש ריברסייד
הוא רכש תמונה של פיקאסו .ושלוש תמונות של ואן גוך
.אימו הייתה אמנית שלמדה בפריז
היא הציגה את יצירותיה .בכמה גלריות במנהטן
.היא הייתה אדם לחוץ
היא לא נתנה לילד הקטן .לשחק בחוץ
הוא חי חיים מוגנים מאוד .והיו לו קשיים חברתיים רבים
כשסוף סוף יצא ,שנה אחת למחנה קיץ
הוא היה גועלי כל כך ,כלפי הילדים האחרים
.עד שהם לימדו אותו לקח
אחר כך סיפר שהכניסו אותו בעירום לצריף הקרח למשך הלילה
.וצבעו אותו בירוק
.גם את איברי המין שלו
מוזר שאופנהיימר .לא מחה על כך
.הוא התמודד עם עונשו בשלווה
זאת הייתה תגובה מוזרה מאוד .לילד צעיר כל כך
דמיינו לעצמכם ,ילד רגיש וחכם מאוד
אבל ילד שאין לו מושג .איך להתמודד עם אנשים אחרים
.קל וחומר עם ילדים בגילו
.לא היה לו שום ניסיון
מסתבר שרגע הליבה הנפשי האמיתי של אופנהיימר
.קרה כשהיה במכללה
הוא הלך ללמוד .'פיזיקה בקיימברידג
אלכס ולרשטיין היסטוריון הגרעין .הוא לא הצליח במיוחד
הוא הגיע למעבדה שעסקו בה בפיזיקה ניסויית
.והוא לא הצטיין בכך
הוא לא ידע .איך לבצע ניסוי במו ידיו
.היה לו מעין משבר אמון
זה הגיע לשלב מכריע כשהוא חווה משהו
שלדעתי ניתן לתאר אותו .רק בתור התמוטטות עצבים
אחד מחבריו ללימודים נתקל בו בכיתה ריקה
וראה את אופנהיימר .עומד ליד הלוח
,הוא מלמל לעצמו שוב ושוב
,הנקודה היא" ".הנקודה היא, הנקודה היא
.הוא לא הצליח לסיים את המשפט
מרטין ג' שרווין, 1937-2021 "פרומתאוס אמריקאי" אחר כך, חבר אחר ללימודים ,הלך לחדר שלו במעונות
שמע מבפנים גניחות .ופתח את הדלת
אופנהיימר שכב בחדר ,בתנוחה עוברית
.התגלגל קדימה ואחורה וגנח
הוא היה ממש קרוב .לבצע התאבדות בשלב הזה
,כתוצאה מכך .הלך להיפגש עם פסיכיאטר
הפסיכיאטר אמר שהוא .חי בתוך עולם משלו למעשה
,היה לו משבר זהות
משהו שאנחנו מבינים אותו .יותר כיום מאשר אז
,ההורים שלו לקחו אותו לפריז .שם הלך לראות פסיכולוג נוסף
,בנוסח צרפתי מאוד
הוא רשם לו המלצה .לפגוש אשת מקצוע עם יין אדום
.אין לנו מושג אם זה קרה
.הוא תמיד היה המצטיין בכיתה
.האדם החכם מכולם
כל בני כיתתו העריכו אותו .בשל יכולתו השכלית
.פתאום הוא לא ענה על הציפיות
הוא לא הצליח .להתמודד עם כך בשלב הזה
מה שהוציא אותו מהמשבר
היה התגלית שלו ,של פיזיקה תיאורטית
.של פיזיקה קוונטית
התקופה הזאת הייתה .מעין תור הזהב של הפיזיקה
זאת הייתה תקופה .מלהיבה מאוד לתיאורטיקנים
אם הייתם צעירים וזריזים
ומוכנים לחשוב על רעיונות מוזרים
,שאיש לא חשב עליהם לפני כן
הייתם עשויים להתקדם מאוד .ולבנות את המוניטין שלכם
כשאופנהיימר החליט לעבור לגטינגן שבגרמניה
,כדי ללמוד עם מקס בורן ,שעסק בפיזיקה תיאורטית
.הוא פרח שם
הוא פגש כמה מהפיזיקאים .המובילים בגרמניה בשעתו
הייזנברג, שלמרבה האירוניה
הוביל את פרויקט .הפצצה האטומית בגרמניה
כשהיה שם, המציא לעצמו .את האישיות הזאת, אופי
.הוא זכה לכינויו משם
קראו לו אופג'יי .והכינוי הפך לאופי
אופי אינו כינוי של אמריקאי צעיר וחסר ביטחון
שלא יודע בכלל .מה הוא רוצה לעשות
אופי הוא בחור מבריק
שתמיד מקדים את כולם בחמישה צעדים
.ומסוגל לזכור הכול בראש
אופי הוא גאון מאוד תימהוני ומרתק
הוא בעל חזות מרשימה .ומעשן בשרשרת
כשמסתכלים בתמונות שלו ,משנות ה-20
.הוא דומה מאוד לבוב דילן
היה לו מבט של נביא מהתנ"ך .בגוף שברירי
הוא הוסיף לעצמו מראה מטורזן
עם מגבעת קטנה ומשונה .שחבש על ראשו
אופי הוא ייצוג למעשה .של כל מה שרצה להיות
הבריאה של עצמו מחדש .הצליחה מאוד
בעוד הגידול הסרטני הנאצי ,מוסיף ומתפשט
אנשי אירופה והעולם .נכנסים לעידן חדש
אין ספק שהמניע הראשון עבור המדענים
היה להביס את הגרמנים .במרוץ אל הפצצה
אין כמו איום בתלייה .כדי לעורר ריכוז מחשבה
האיום בהרס הציוויליזציה כפי שהם הכירו אותה
היה גדול עד כדי כך
עד שהוא טאטא הצידה
ספקות אתיים או מוסריים .שאולי היו להם
,בסופו של דבר ,מי שיגיע ראשון לפצצה
לא זו בלבד שינצח ,במלחמת העולם השנייה
.הוא גם ינהל את כל העולם
,בקיץ שנת 1942
השליטה בפרויקט פצצת האטום עברה לידי הצבא
תחת שם הצופן ."מחוז ההנדסה של מנהטן"
פרויקט מנהטן היה למעשה .מאמץ לאומי עצום
לתכנון ההיקף התעשייתי ,של המבצע
,הם בחרו בגנרל נמרץ וחסון שגובהו היה 1.91 מטר
ומשקלו 109 קילוגרם .בשם לסלי ריצ'רד גרובס
הוא שנא את השם לסלי .ודבק בכינוי דיק
.לגנרל גרובס הייתה בעיה
ד"ר מישיו קאקו פיזיקאי תיאורטי הפקידו בידיו את מלאכת מציאת הצוות
.שיבנה את הפצצה האטומית
אבל הוא ידע שאלה .המדענים הטובים בעולם
.הם פרימדונות
צריך מישהו שידע .איך לקרוא אותם לסדר
צריך מישהו שמבין פיזיקה ובעל מוניטין
כדי שהפרימדונות הללו .יצייתו לו
הציגו בין אופנהיימר .לבין גנרל גרובס בסתיו 1942
שני האנשים הללו .היו שונים זה מזה בתכלית
אבל הגנרל גרובס ראה בו משהו
.שאף אחד אחר לא ראה כנראה
קולו של סרן לסלי גרובס מנהל פרויקט מנהטן ,כשפגשתם את אופנהיימר .התרשמתם מיד
.זה היה בלתי נמנע
.לא היה אדם מתאים יותר
הוא בחר באופנהיימר בניגוד לעצתם
של כמה ממובילי הקהילה המדעית .שהיו סביבו
אופנהיימר לא עמד אף פעם .בראש גוף גדול
אבל אופנהיימר הצטיין .בהסברת נושאים
הוא היה מקסים ביותר
והייתה לו יכולת לזכור הרבה דברים בבת אחת
ולדעת איך כל אלה .משתלבים יחד
מסתבר שזה מה .שהגנרל גרובס זיהה בו
מסיבות אבטחה, הפרויקט .היה צריך להתנהל במקום מבודד
גרובס אמר לאופנהיימר
לחשוב על מקום מתאים .שיתאים למשימה
אופנהיימר עצמו הציע .את מדבר ניו מקסיקו
.הם יצאו לאתר מקום
.קראו לו לוס אלמוס
.אופנהיימר הכיר היטב את האזור .הוא שהה שם זמן רב
כשעזב את ניו יורק כאיש צעיר ,ויצא לניו מקסיקו
.זה היה חלק חשוב בחייו
,הוא יצא לניו מקסיקו .פגש בוקרים ורכב על סוסים
צ'רלס אופנהיימר נכדו של רוברט אופנהיימר .הוא אהב את זה מאוד .הוא אהב כל פרט בזה
הוא אמר פעם שהוא שואף ,לשלב בין שתי אהבות חייו
.פיזיקה וניו מקסיקו
.מובן שהוא עשה בדיוק את זה
השטח שייך לממשלת ארה"ב - - סכנה. הכניסה אסורה
הממשלה הופיעה ,עם דחפורים ואדריכלים
פועלים וחרשים במטרה לבנות ,קהילה חדשה ומעבדה
במקום שבו לא היו .כל אלה מקודם
.הם מתחילים מאפס
חלק ניכר ממה שעשו .לא היה נודע או מוכח בשעתו
הם לא ידעו מראש .שיוכלו להצליח בכך
.הכול היה בגדר תיאוריה
הם ידעו שהיה עליהם להשיג את המדענים הטובים ביותר
אם הם רצו להגיע .לנשק הזה לפני הנאצים
אלברט איינשטיין .בורח לארצות הברית
הוא עומד בראש חיל חילוץ של מדענים פליטים
שלמעשה הותירו את האוניברסיטאות בגרמניה
.ללא המוחות הטובים ביותר שלהן
הסערה באירופה פלטה מקרבה
כמות עצומה של פיזיקאים .מהשורה הראשונה
.אנריקו פרמי
.הנס בתה
אדוארד טלר
שנודע בכך שפיתח .אחר כך את פצצת המימן
אפשר לעבור על הרשימות
ולמצוא עוד ועוד .אנשים מדהימים כאלה
אופנהיימר נודע בקסם .המיני האינטלקטואלי שלו
הוא היה מסוגל לעבור בכל רחבי המדינה
ולחשוף את מוחו בפני הבריות .והם היו מצטרפים אליו
,הוא היה נוהג לומר
למרבה הצער איני יכול" ,לומר לכם מה אנו עושים
אבל אני כן יכול לומר לכם" ,שאם נצליח
יש סיכוי שנסיים את המלחמה"
".ואולי את כל המלחמות"
אופנהיימר ביקש ממני .להצטרף אליו בלוס אלמוס
קולו של רוברט כריסטי פיזיקאי בפרויקט מנהטן .אמרתי שלעונג יהיה לי
,כמו רוב הסטודנטים שלו
,הייתי בא אחריו עד קצווי העולם .פחות או יותר
לו הייתה לכם אפשרות להילחם בנאצים
בכך שתגיעו לפסגת ההר האקזוטית הזאת
ותתעסקו בניסויים פיזיקליים ,מהחשובים בהיסטוריה
?מה הייתם עושים
.הייתי עולה על הרכבת הבאה
לא נראה לי שאנשים .חשבו הרבה על ההשלכות
?מי יכול להאשים אותם
כולנו היינו מודעים לעובדה ,שבדרך אחת או אחרת
התערבנו במפורש ובגסות
.במסלול תולדות האנושות
,כשהמעבדה נפתחה .אופנהיימר כבר היה איש משפחה
.הוא התחתן ונולד לו בן
,במהלך כהונתו כמנהל המעבדה
.נולדה לו גם בת
בקיץ של שנת 1939
הוא נכח .במסיבת קוקטייל בברקלי
אישה צעירה בשם קיטי פרונינג הבחינה בו בצד השני של הגן
.ונמשכה אליו מיד
.היא הייתה אישה צעירה ותוססת
הם התאהבו ובשנת 1940 .היא נכנסה להיריון
מרטין ג' שרווין, מחבר עמית "פרומתאוס אמריקאי" .הם חיו יחדיו מאז
שימו לב שלא אמרתי .שחיו באושר
.הם היו מסורים זה לזה
אבל הנישואים היו בעייתיים
,בשל מורכבות חייו של רוברט
בשל האישיות של שניהם
.ומשום הסביבה שבה חיו
.היא הייתה אשת אקדמיה
היא הייתה ביולוגית .והתמחתה בבוטניקה
,בסופו של דבר היא זנחה את עבודתה
.במשך השנים שחיה בלוס אלמוס
לדעתי היא הייתה מתוסכלת מאוד
מכך שנאלצה לתפקד .כאישה וכאם במשרה מלאה
.היא לא שגשגה בלוס אלמוס
.היא ניהלה חיים בודדים וקשים
היא נעלמה במידת מה .לתוך הטיפה המרה
אופנהיימר נודע בכך .שידע לערבב ג'ין ומרטיני
הוא שכנע את המדענים שלו לעבוד קשה מאוד במהלך השבוע
.ולחגוג כהוגן בסופי השבוע
לכולם הייתה חמרמורת ,בימי ראשון בבוקר
.אבל הם עבדו הרבה ועבדו קשה .הם עבדו יחד
זה היה במידה רבה .בזכותו של אופנהיימר
עבור רבים מאלה, השנים בלוס .אלמוס היו מהחשובות בחייהם
,הם הרגישו שהם חלק ממשהו
.חלק ממשהו משמעותי וחשוב
,הם הונהגו בידי אדם צעיר ,מוזר וחידתי מאוד
מבריק ובעל עיניים כחולות .שכולם העריצו
- לוס אלמוס, ניו מקסיקו -
.גדלתי בלוס אלמוס
אבי הגיע ללוס אלמוס .במהלך פרויקט מנהטן
,היה מוזר לחיות שם
כי הם פוצצו דברים .שלוש פעמים ביום
הפיצוצים התרחשו בשעות .עשר בבוקר, 12 ו-15
,'כשאתם בכיתה א
,זה מכריז על הפסקת עשר .הפסקת צהריים וסיום הלימודים
,בתור ילדים קטנים .היינו מומחים לפיצוצים למעשה
,בשלב מסוים שאלתי את אבי ?מה אתה עושה
הוא אמר לי, "אנחנו עושים ".משהו שלא עשו אף פעם
חשבתי לעצמי ,שזה חייב להיות די מעניין
.מה שזה לא יהיה
שנה בערך ,אחרי שהוקמה המעבדה
גילינו שזה יהיה הרבה .יותר קשה ממה שחשבנו
.כל דבר קטן הוא קשה
.אלה מכונות מורכבות מאוד
.נשק גרעיני אינו רעיון
תחשבו על נשק גרעיני בתור מיליוני רעיונות
שחייבים להתחבר .ולהשתלב יחד באופן מושלם
,כדי לייצר פצצה גרעינית .דרוש לכך דלק
יש לנו פלוטוניום .ויש לנו אורניום מועשר
יש לנו שני סוגי חומרים שונים
ואנחנו מתכוונים .לנסות ולהשתמש בהם
.פלוטוניום היה עדיף לשימוש
הייתה כמות .רבה יותר של החומר
היה צורך בכמות מעטה יותר ,כדי לייצר פצצה
אבל היה קשה יותר .לפוצץ את החומר
רוברט ס' נוריס "מחבר, "המרוץ אל הפצצה הדרך המקורית לייצר ."את הפצצה כונתה "מנגנון ירי
דהיינו, לוקחים חתיכות ,משני חומרים שונים
גורמים להתנגשות בין שתיהן
וכך יוצרים למעשה .מסה קריטית ופיצוץ
זה היה בסדר גמור, אם השתמשתם .באורניום מועשר מאוד
אבל יום אחד הם גילו
.שזה לא מצליח עם פלוטוניום
התגובה של הפלוטוניום ,הייתה עזה כל כך
עד שאי אפשר היה ,לפוצץ אותו בתוך קנה רובה
אפילו במהירות .של 914 מטרים בשנייה
הוא תסס והותך .לפני שהגיע אל הקנה
.ההלם היה משמעותי
אולי בזבזו את הזמן ,על כל נושא הפלוטוניום
מאות מיליוני דולרים .בוזבזו כדי לפתח פלוטוניום
אופנהיימר היה נסער .וכל לוס אלמוס הייתה נסערת
,הוא שקל להתפטר .עד כדי כך היה מדוכא
,חבריו למעבדה אמרו לו .אתה לא יכול להתפטר, רוברט"
אתה חייב להישאר" .ולסיים את העבודה הזאת
.זה חייב לקרות" ".אנחנו חייבים לעשות את זה
,הוא הסכים להישאר .למרות רצונו
תחת פיקודו העליון .של הגנרל דווייט ד' אייזנהאואר
לכוחות בעלות הברית יש כמעט שלושה מיליון גדודים
.שאומנו לקראת המתקפה
,בצד השני של התעלה
גם הנאצים יודעים למה .מתכוננים כוחות בעלות הברית
.הם עורכים הכנות משלהם
אופנהיימר חשש .שהוא עדיין במרוץ מול הגרמנים
,אפילו בשלב מאוחר מאוד ,בקיץ 1944
לא היה להם שום מידע מודיעיני אמיתי
לגבי ההתקדמות .של פרויקט פצצת האטום הגרמנית
לפיכך לולא היו מצליחים ,לפענח את בעיית הפלוטוניום
ייתכן והפצצה .לא הייתה מוכנה בזמן
אופנהיימר העלה הילוך במעבדה
למצב פעולה חרדתי .של מהירות מלאה
היו להם כמה רעיונות
לגבי אופנים אחרים .לתכנון הפצצה
הם העלו את הרעיונות האלה ,ממש בתחילת הפרויקט
,אבל ביטלו אותם .כי הם נראו להם קשים מדי
.אחד מהרעיונות נקרא קריסה
בקצרה, זה האופן .שבו מנגנון הקריסה עובד
.היה להם כדור פלוטוניום מוצק
פשוט כדור מוצק של חומר ,בגודל של סופטבול בערך
.אולי קצת יותר קטן
הכדור הזה מוקף בכמות .עצומה של חומרי נפץ עזים
חומרי הנפץ האלה מיוצרים במיוחד
,כך שכשיתפוצצו הם ימקדו גל הדף לתוך הכדור
שילחץ עליו מלמעלה .ומלמטה ומשני צדדיו
הכדור נלחץ מכל הכיוונים .בכוח מתפרץ רב מאוד
אמורים להפעיל לחץ שווה .ולמחוץ את מטרת הפלוטוניום
,לו הלחץ לא היה סימטרי .סביר להניח שזה לא היה מצליח
צריך להפעיל ,מספיק לחץ ומספיק מהר
כדי ליצור התנגשות חזקה מספיק
בין החלקיקים ,התת-אטומיים האלה
ואלה בתורם .יביאו לתגובה מדהימה
.קשה מאוד לעשות את זה
למעשה כל היבט בפיצוץ הזה .הוא בעיה חדשה לחלוטין
לא היה מזיק לו הייתה לטכנולוגיה הזאת
.עשור נוסף לפיתוח
.אבל לא היה להם את זה .הייתה להם שנה
אופנהיימר עבד .לילות כימים בבניית הפצצה
,עם התרחבותו של הפרויקט
התרחב גם שירות הביטחון .שהגן על הפרויקט
למרות שרוב המדענים שעבדו בלוס אלמוס
,עבדו והעריכו אותו
,נפל עליו צל כבד של חשד
משום שהיו היבטים מסוימים בעברו
שהעלו את האפשרות .שהוא עלול להוות סיכון ביטחוני
ברקלי, קליפורניה - - שנות ה-30 של המאה שעברה
כשאופנהיימר לימד ,באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
הוא היה אדם שלא התעניין בדרכי העולם והתמקד במדע
.עד שהתחילה תקופת השפל הכללי
הוא גילה לתדהמתו
שלעתים קרובות לסטודנטים שלו .לא היה מספיק אוכל אפילו
אחד מהם סיפר לי
.שהוא חי על אוכל לחתולים
.פחיות אוכל לחתולים
זה היה המזון היחיד .שהיה יכול להרשות לעצמו
התגלית הזאת שינתה את אופנהיימר
.והוא התוודע לסבל בעולם
,מטבע הדברים ,כמו רוב חבריו בברקלי בשעתו
אופנהיימר עבר .אל השמאל הפוליטי
- המפלגה הקומוניסטית -
הקומוניזם היה רעיון .קוסם מאוד בשנות ה-30
.לא היה אינטרנט
אנשים לא ידעו מה התחולל ,בזמן אמת בברית המועצות
שם יוזף סטלין היה עסוק .ברצח 20 מיליון מבני עמו
במקום זאת, מה שראו אנשים כאן בארצות הברית
היה שבברית המועצות .כולם היו חופשיים ושווי זכויות
,לכולם הייתה עבודה ,מקום מגורים ועתיד
תפקיד חשוב למלא .בקולקטיב הגדול יותר
אם אני לא יודע ,מנין תגיע הארוחה הבאה שלי
זה נשמע .כמו רעיון לא רע בכלל
נתון לוויכוח אם אופנהיימר
באמת הצטרף רשמית .למפלגה הקומוניסטית
.אבל אחיו עשה זאת .פרנק אופנהיימר הצטרף למפלגה
,ג'קי, אשתו של פרנק .הצטרפה למפלגה
רבים מחבריו הקרובים של אופנהיימר
.הצטרפו למפלגה הקומוניסטית
רבים מהסטודנטים שלו בברקלי ובמקומות אחרים
היו גם הם חברים .במפלגה הקומוניסטית
באמצע שנות ה-30
הוא פגש אישה צעירה בשם ג'ין טאטלוק
.שלמדה פסיכיאטריה .אישה צעירה ומבריקה
.הוא התאהב בה
.הם התארסו פעמיים
אני חושב שזאת תהיה פרשנות סבירה לומר
שהייתה לו .אובססיה מסוימת כלפיה
.היא הייתה קומוניסטית
הוא התעניין .ברעיונות קומוניסטיים
,במשך ארבע השנים הבאות
אופנהיימר תרם למעשה סכומים .לא מבוטלים למפלגה הקומוניסטית
אבל התחילו לשים לב .לפעילות הפוליטית שלו
באותם הימים, האף-בי-איי .עקבו אחרי הקומוניסטים
הם היו מסתובבים ורושמים מספרי לוחיות רישוי
של מכוניות שחנו מול הבניין .ומאתרים את הבעלים
אז האף-בי-איי התוודע .לראשונה לקיומו של אופנהיימר
אפילו בזמן שעמד ,בראש פרויקט פצצת האטום
האף-בי-איי צותתו לו .ועקבו אחריו
המודיעין הצבאי .שואל אותו שאלות כל הזמן
,באופן מוזר כלשהו ,לדעתי היה לו נוח עם זה
כי הוא ידע שהוא .לא עושה שום דבר רע
אפילו כשנסע לבקר ,את חברתו הוותיקה
למרות שכפי הנראה .זה לא היה מומלץ
,בשנת 1943 .ג'ין טאטלוק יצרה איתו קשר
היא עברה משבר רגשי כלשהו .ורצתה לראות אותו
.הוא שמר על קשר עם ג'ין .הוא עדיין אהב אותה
.היא דחתה אותו .הוא התחתן עם קיטי
אבל הוא ידע שג'ין טאטלוק הייתה שרויה בדיכאון
.ולכן הלך לבקר אותה
הוא נאלץ לעזוב את לוס אלמוס .ולנסוע לסן פרנסיסקו
מובן שזה היה ממש .בבחינת בשר אדום לכלבים
היו שני טיפוסים שישבו .וחיכו מחוץ לדירה שלה
.עקבו אחרי ג'ין טאטלוק
היא עדיין הייתה חברה .במפלגה הקומוניסטית
.הוא שהה אצלה במשך הלילה
היה ביניהם רומן בעבר
ולדעתי קרוב לוודאי שקרה .ביניהם משהו באותו הלילה
הנושא דווח ,לסגן אלוף בוריס פאש
שהיה ראש המודיעין הצבאי .בכל החוף המערבי
פאש היה משוכנע שזאת הייתה הפרת אבטחה חמורה
ושאולי אופנהיימר העביר סודות גרעיניים
וסודות אטומיים למפלגה .הקומוניסטית באמצעות טאטלוק
,למרבה הצער והטרגדיה
היא מתה חודשים ספורים .לאחר מכן, באביב שנת 1944
אביה מצא את גופתה העירומה .בנסיבות מסתוריות
ראשה היה שקוע בתוך האמבטיה
וגופה היה סרוח .על קצה האמבטיה
.זאת דרך מוזרה מאוד להתאבד
.יש השערות שאולי נרצחה
אופנהיימר היה מזועזע .ומרוסק מהחדשות
קצין הביטחון שהודיע לו
,אמר שבכה בגלוי
שהיה מרוסק לגמרי
והוא אמר למעשה שלא היה יכול .לדבר על זה עם אף אחד
.מכאן ברור שהיה בודד באבלו
אנחנו קוטעים את התוכנית .עם יומן חדשות מיוחד
.הנשיא רוזוולט הלך לעולמו
.הנשיא מת מדימום מוחי
חודש אפריל של שנת 1945 היה אחד מהחודשים האלה
שבהם נדמה שגורל העולם .תלוי על חוט השערה
פרנקלין דלאנו רוזוולט ,הלך לעולמו
.והיטלר התאבד אחריו
.האימפריה של היטלר בוערת וכלה
הפצצה נולדה .מתוך קדחת נגד היטלר
,באביב 1945 .היטלר כבר יצא מהתמונה
הנאצים .כבר לא מהווים איום יותר
היטלר לא יבנה פצצת אטום .ויפיל אותה על ניו יורק
.זה לא יקרה
אבל לא היה שום סיכוי
שלא יסיימו לבנות .את כלי הנשק הזה
.הם רצו שזה יקרה
הם לא רצו שהמלחמה .תסתיים לפני שזה יקרה
,אופנהיימר רצה שישתמשו בפצצה
אחרת איך העולם ?היה יודע במה מדובר
הארי ס' טרומן הושבע .לנשיא ארצות הברית
,כשטרומן הגיע לכהן בתפקיד .הגלגלים כבר החלו לפעול
.הפצצה הזאת תוטל במקום כלשהו
,אחרי מותו של היטלר .יפן הפכה למטרה
המערכה האווירית התמידית
ממשיכה נגד .האימפריה היפנית שנחמסה
מטוסי בי-24 .מפגיזים מתקנים באיי פלאו
.צעדנו מאי לאי
נחתנו על החופים .מול הביצורים שחפרו היפנים
.איבדנו הרבה גברים צעירים
כל יום שעבר בלי שהפצצה נוסתה בהצלחה
היה יום .שבו מתו אלפי אמריקאים
אלפי ינקים נפצעו
ואלפים רבים אחרים הקריבו את חייהם
כדי להניס את האויב הקנאי ,מהבסיס החיוני הזה
.השער ליפן עצמה
.הם ידעו שהיפנים הובסו
אבל תבוסה וכניעה .הם שני דברים שונים
?איך נצליח לגרום להם להיכנע
,בעולם עם נשק אטומי .המלחמות יוכחדו
.זה לא עניין פעוט
אופנהיימר ראה את הפצצה
,באופן מטאפיזי בנוסח המזרח
כפעולה של הרס ויצירה .העשויה להתחולל במקביל
.פעולה של מלחמה ושל שלום
הוא ידע שאם ישתמשו לרעה ,בדבר הזה
הוא יהיה עלול .לחסל את האנושות
אבל אם ישתמשו בו ,וישלטו בו כראוי
הוא עלול אפילו להוביל
לעידן של שלום ושל שגשוג .עבור העולם כולו
- קיץ 1945 -
,בקיץ של שנת 1945
הם כבר עבדו על מנגנון .קריסה במשך שנה
הם שינו ועדכנו פרטים .והתמודדו עם האתגרים
,כדי שהדבר הזה יצליח
על כל חומרי הנפץ והמרעומים שלהם
,וכל הדברים שמפעילים אותם ,הסוללות וכל השאר
כל הדברים האלה חייבים .לעבוד באופן מושלם
לא הייתה דרך מוצלחת ממש לפענח
,אם כל זה באמת יקרה
אלא באמצעות עריכת ניסוי .בקנה מידה אמיתי
הם החליטו על האתר .שבו ינסו את הפצצה
:אופנהיימר בחר בשם האתר
."טריניטי"
הוא קרא בזמנו .שירה של ג'ון דון
באחד מהשירים הללו :דון כתב את השורה הבאה
להלום בליבי על האל" ,"בעל שלוש הפנים
זאת התייחסות .לשילוש המקודש לנצרות
אני חושב שזאת הייתה ,מחווה לג'ין טאטלוק
כי ג'ין ואופי נהגו לקרוא במיטה
.ספרי שירה של ג'ון דון
.יום א', 15 ביולי, 1945
.אלמגורדו, ניו מקסיקו
קטע קולי מתוך "ההחלטה להפיל את הפצצה", ינואר 1965 יום אחד לפני הניסוי
של הפצצה הגרעינית .הראשונה בעולם
השעות שלפני הניסוי בטריניטי
.היו מותחות בצורה בלתי נסבלת
,ההימור על מיליארדי דולרים
מאות אלפי האנשים ,שהיו מעורבים בפרויקט
בהכנה לקראת הרגע האחד הזה של ניסוי הנשק החדש
וכל האחריות הזאת נפלה עם כל כובד משקלה
.על כתפיו של אופנהיימר
,באתר הניסוי של הפצצה
המדענים עובדים .תחת לחץ הולך וגובר
נאמר להם שלא יוכלו .להיות עיכובים נוספים
הנשיא חייב לדעת מהן תוצאות הניסוי
.כשייפגש עם סטלין
נשיא ארצות הברית עומד .להיכנס לוועידת פוטסדאם
.פוטסדאם היא עיר בגרמניה
שם ייפגש עם יוזף סטלין ועם וינסטון צ'רצ'יל
והם ידונו בעתידה של אירופה .ובעתיד המלחמה באוקיינוס השקט
הנשיא חייב לדעת
אם יש לו בכיס האחורי .נשק גרעיני או לא
כולם היו על הקצה .וניסו להרגיע את אופנהיימר
.הוא היה פקעת עצבים
,הוא עישן בשרשרת .דבר שעשה ממילא תמיד
קולו של סרן לסלי גרובס מנהל פרויקט מנהטן לא רציתי שד"ר אופנהיימר .יהיה לחוץ במצב הזה
יש סרט מפורסם מאותו הערב
שבו אופנהיימר בעצמו ,מטפס אל צמרת המגדל
.לשם הרימו את הפצצה
הוא בודק את כל החיבורים האחרונים
.כדי לוודא שהכול כשורה
ניכר שהוא חושש
ומנסה לבדוק .את כל הפרטים הקטנים ביותר
אין לאופנהיימר מושג .אם הדבר הזה יצליח בכלל
הוא התערב למעשה עם אחד המדענים האחרים
,שאם זה לא יצליח .ישלם לו עשרה דולרים
מאות דברים היו עלולים להשתבש
וכל אחד מהם .היה גורם לניסוי להיכשל
.כולם היו אכולי ספקות ?האם זה אפשרי בכלל
צצה שאלה, משום :שאף אחד לא היה בטוח לגמרי
מה אם נצית באש ?את כל האטמוספירה
מה אם נפעיל את הפצצה
והיא תצית את האוויר ?ותכלה את כולנו באש
,אחרי הכול .האטמוספירה מורכבת מחמצן
האם פצצה גרעינית עלולה ?להבעיר את החמצן שבאטמוספירה
אף אחד לא ידע .את התשובות לשאלות הללו
‏16 ביולי, 1945 - - ‏5:29, דקה לשעת השיגור
זה היה לפני עלות השחר .ב-16 ביולי 1945
.היה חושך
הפצצה הייתה על המגדל בגובה של 30.5 מטרים
.והם היו מוכנים לצאת לדרך
אופנהיימר היה .באחד מהבונקרים שנבנו
.אופנהיימר התכונן לרע מכול
,לדברי כמה עדים הוא מלמל
אלוהים, העניינים האלה" ".מכבידים על הלב
.עשר שניות לשיגור
...תשע, שמונה
אופנהיימר אמר לעצמו .שהוא חייב להישאר בהכרה
.שבע
".אני חייב להישאר בהכרה"
.שש
.השניות נדמות לשעות
,חמש, ארבע
.שלוש, שתיים
...לפתע פתאום
.כל המקום הואר
אחד המדענים סיפר לי
שהרגיש כאילו מישהו .פתח דלת של תנור
,פתאום היה גל חום עצום .חום קורן
,הוא הגיע גם במהירות האור
.ואחריו קול רעם
ענן הפטרייה הראשון .החל להיתמר למעלה
,הוא היה בצע כתום וסגול .כחול וצהוב
הוא התפרש וגדל .תוך כדי כך שעלה
הוא אמר שנוצר דבר חדש ,על פני האדמה
.אתגר חדש לאנושות
אנשים ראו פיצוצים ,וניסו פצצות במשך עשורים
...אבל עצם הגודל של זה
.היה פשוט מדהים
לא היה מעולם רגע כזה .בכל תולדות העולם
,עצם ראיית העולם ,עצם המשמעות של החומר
,אפילו מה שאנחנו עשויים ממנו .כל זה השתנה מוחשית
זה שחרור של כוח שלא דמיינו מעולם
ולא יהיה ניתן .להתעלם ממנו מעתה ואילך
.ידענו שהעולם לא יהיה כשהיה
.אנשים ספורים צחקו
.אנשים ספורים בכו
.הרוב שתקו
אני זוכר שורה ,מכתבי הקודש ההינדיים
."ה"בהגווד גיטה
וישנו מנסה לשכנע את הנסיך
.שעליו לבצע את חובתו
,כדי להרשים אותו
הוא לובש את דמותו ,מרובת הזרועות ואומר
,הפכתי עתה למוות" ".למחרב עולמות
,אני מניח שכולנו חשבנו כך .בדרך אחת או אחרת
,אחרי שהסתיים הניסוי
אופנהיימר התהלך ,בצעד חדור ביטחון
."כמו בסרט "בצהרי היום .הוא עשה זאת
אופנהיימר התגאה מאוד .בהישג הזה
זה רגע ששינה את העולם .והרבה מדענים הבינו זאת
עכשיו נותר להבין מה תעשה .הממשלה עם היצירה שלהם
,אתר טריניטי"
כאן פוצצו את הפצצה" "הגרעינית הראשונה בעולם
גרובס מיהר ללשכתו בוושינגטון
ושלח מברק לבשר שניסוי הפצצה הצליח
ושהיא בעלת עוצמה .רבה יותר מכפי ששיערו
המידע הזה הועבר לטרומן
.וכל גישתו השתנתה בפוטסדאם
פתאום הרגיש שהוא נמצא .במצב של ניצחון מוחלט
פתאום הוא התחיל .לפקד על סטלין
הוא החליט שהיפנים .לא יזכו לשום ויתורים
טרומן ידע על קיומו של הדבר הזה
.מאז הושבע לנשיא
אבל עצם הידיעה שהוא עובד ושכוחו רב ממה ששוער
.היה מצב שונה לחלוטין עבורו
דרשנו ואנו עדיין דורשים
.כניעה ללא תנאים
אמי ואבי השתתפו שניהם .במלחמת העולם השנייה
,אמא שלי אמרה
אחרי ארבע שנים" ,של הדבר הזה
אף אחד לא שאל אם זה אתי" ".להשתמש בנשק גרעיני
.נכון? תגמרו עם זה ודי
.זה מחריד
עשו כל מה שתוכלו .כדי לסיים את הדבר הזה
כולם היו מבועתים ומותשים
וכולם הכירו מישהו שהכיר מישהו .שהלך לעולמו בגלל זה
,היות והפצצה הייתה מוכנה
הברירה שעמדה בפניהם .הייתה מזעזעת
הם ידעו היטב שאם ישתמשו בכלי הנשק הללו
על גברים, נשים וילדים ,בערי יפן
יהיו כמה מאות אלפי אנשים .שימותו
אבל אם לא יעצרו ,את המלחמה בעזרת הפצצה
.עלולים למות מיליונים נוספים
.נראה שהיו שתי אפשרויות .אבל הייתה גם אפשרות שלישית
האפשרות השלישית .הייתה לערוך הדגמה
אולי להטיל את הפצצה ,במפרץ טוקיו
,להרוג מעט מאוד אנשים לערוך הדגמה מרשימה
,ואולי אז היפנים ייכנעו
אחרי שראו את העוצמה .המפחידה של הדבר הזה
אופנהיימר התנגד למסלול הזה .וגם המתכננים בוושינגטון
בהחלט חשבנו שאולי ניתן
להדגים בצורה מרשימה
את ההרס והסכנה של זה
.על מטרה שוממת ולא מיושבת
.היינו מאוד ספקנים לגבי זה
לאנשים ספורים הייתה הבנה מעמיקה יותר
מזו של ג' רוברט אופנהיימר לגבי מה שעלול להתחולל
אם ישתמשו בכלי הנשק הזה .במסגרת הקרבות
אופנהיימר הרהר בכך
וידע שההרס הזה .יהיה שלא מהעולם הזה
,המזכירה שלו, אן וילסון
סיפרה לי סיפור .שאני עדיין מתרשם ממנו
,אחרי הניסוי בטריניטי
היא הלכה לעבודה יום אחד .יחד עם רוברט
הוא הקדים אותה בכמה צעדים ,ופתאום מלמל לעצמו
האנשים הקטנים" ."והאומללים האלה
,היא עצרה אותו ושאלה "?רוברט, מה אתה ממלמל"
הוא הביט בה והסביר
שעומדים להשתמש בפצצה על עיר יפנית או שתיים
.והקורבנות יהיו אזרחים
.מדובר בעיר שלמה
,אין ספק שזה רבץ עליו .רבץ עליו בכבדות
אבל אנו יודעים שבאותו השבוע הוא נפגש עם הגנרלים
שהיו אחראים על משימת ההפצצה
והוא הדריך אותם איך בדיוק להטיל את הפצצה
ובאיזה רום יש לפוצץ אותה .כדי להשיג את כוח ההרס המרבי
קשה לחבר בין הפרופסור הרגיש, המוסרי והאנושי הזה
לבין הטיפוס שהמליץ להטיל את הפצצה על ערים
וחישב את הגובה המושלם ?להרס בתים, נכון
איך מחברים ?בין שני הדברים האלה
אני חושב שחלק מזה הוא שאופנהיימר קיווה
שזה לא יהיה השימוש הראשון ,בנשק גרעיני
אלא השימוש האחרון .בנשק גרעיני
,אם זה המקרה
הרי שכדי לוודא ,שזה יהיה השימוש האחרון
,רצוי שהוא יהיה רע .מכוער ומזעזע עד כמה שניתן
חמישי באוגוסט, 1945 - - האי טיניאן באוקיינוס השקט
,באוגוסט של שנת 1945
כל הערים היפניות שבהן מעל 50,000 תושבים
,נשרפו עד היסוד הלכה למעשה
פרט לשלוש או ארבע ערים
שבכוונה לא נגעו בהן .לצורך הפצצה הגרעינית
לא נגעו בהן משום שהיו להן מאפיינים מבניים
שיאפשרו לנו לראות .איך עבדו הפצצות
.הירושימה הייתה עיר שטוחה
,משום שלא נגעו בעיר
היה ניתן לראות את השפעת הפצצה .לכל אורך העיר עד לשוליה
.לכן בחרו בהירושימה
,כשהייתי ילדה קטנה עברו בה שבעה נהרות
ד"ר הידקו טאמורה ניצלה מהירושימה בגיל עשר .עם שבע גדות יפהפיות
.המים היו צלולים
רצתי בגנים קסומים ושופעי פרחים
וחיפשתי חרקים יפים .מכל מיני סוגים
.הציפורים צייצו .הן לא מבינות מלחמות
.צליל האושר בקע מכל עבר
אבל צליל הפיצוץ הגיע .כמו זעם על פני האדמה
השישי באוגוסט, 1945 - - הירושימה, יפן
,לפני שעה קלה
מטוס אמריקאי .הפיל פצצה אחת על הירושימה
לפצצה הזאת יש יותר כוח .מל-20,000 טון של חומר נפץ
.זאת פצצה אטומית
היא רותמת .את הכוח ההיולי של היקום
הוצאנו למעלה משני מיליארד דולרים
על ההימור המדעי הגדול בהיסטוריה
.וזכינו בהימור
- שלושה ימים לאחר מכן -
תשיעי באוגוסט, 1945 - - נגסאקי, יפן
יפן יכולה כעת .להיווכח בגורלה המר
.זה היה יותר מהפצצה שגרתית
זאת הייתה מדורת האבל .של אומה תוקפנית
.אני זוכרת כל שנייה
מעולם לא הייתי .חסרת ישע עד כדי כך
נלכדתי מתחת להריסות
ונאלצתי איכשהו .לזחול לעבר האור ולצאת
נאלצתי לצאת .ולחפש את אמא שלי
ראיתי את הגוססים האומללים
.ולא רציתי שתהיה חלק מהם
,לא שמעתי כלום על בן דודי .על אמי או על חברתי הטובה
הייתי ממש מעדיפה ,למות יחד איתם
כי החיים אחרי זה היו מאתגרים מאוד
ושונים בתכלית מבחינה גופנית .ובמיוחד מבחינה נפשית
צולם על ידי ממשלת ארה"ב ,שנים ספורות אחרי תום המלחמה
ראיתי את הצילומים .הלא ערוכים מהירושימה ונגסאקי
.הם נטולי קול רק צילומים של אנשים
שדוגמאות הפרחים מבגדי הקימונו שלהם
.נצרבו הפוכות על עורם
.גופות צפות בנהר
.זה היה מזעזע לחלוטין
חשבתי לעצמי .שכולם אבות של חברים שלי
?הם ידעו מה עשו
שום דבר מזה לא נראה לי הגיוני .וזה היה מחריד לחלוטין
כשהדיווחים על ההרס ,התחילו להגיע ללוס אלמוס
.מובן שזה רבץ על המדענים
,כן, זאת הייתה מלחמה נוראית
אבל עדיין עשרות אלפי אנשים .נהרגו במתקפות הללו
.נהרסו ערים שלמות
.זה היה קשה להרבה מדענים
אלן קאר, היסטוריון בכיר במעבדה הלאומית בלוס אלמוס אני בהחלט חושב שזה היה קשה לאופנהיימר
.למשך שארית חייו
בהירושימה נגרם נזק בחיי אדם ובסבל בלתי אנושי
הרבה יותר .מכפי שהיה צריך להיות
.קל לומר זאת לאחר מעשה
אופנהיימר לא התנצל אף פעם ובשום אופן
כריסטופר נולאן "תסריטאי ובמאי, "אופנהיימר .על הירושימה ועל נגסאקי
הוא היה זהיר ומורכב מאוד בכל הצהרותיו
לגבי ההשלכות המוסריות .של הפצצה ולגבי מעורבותו בה
בכל זאת, כל פעולותיו אחרי הירושימה ונגסאקי
הן פעולות של מישהו .שאכול רגשי אשמה
,התכנסנו כאן
,נציגי המעצמות הראשיות במלחמה
כדי לחתום על הסכם חגיגי
שלפיו ניתן יהיה .לשוב ולהשכין שלום
היום אחר הצהריים .קיבלתי מסר מממשלת יפן
מבחינתי התשובה הזאת מהווה קבלה מוחלטת של יפן
.לכניעה ללא תנאים
מובן שרבים מאוד הרגישו
שהפצצה האטומית .סיימה את מלחמת העולם השנייה
!המלחמה הסתיימה - - יפן נכנעה
.אולי זה נכון
ג'ון אלס, יוצר סרטים "היום שאחרי טריניטי" רוברט אופנהיימר .גרם לזה לקרות
קולו של רוי גלאובר מדען בפרויקט מנהטן .הוא היה מבוקש בכל מקום
הוא הופיע על השער "של השבועון "טיים
."ופעם אחת גם בירחון "לייף
לא היה כמעט כתב עת .שלא הופיע על השער שלו
על השער של גיליון הבכורה "של "פיזיקה היום
הופיעה מגבעת .על בקרת ציקלוטרון
גרג הרקן "מחבר "אחוות הפצצה כולם ידעו שהמגבעת .ייצגה את אופנהיימר
.הוא הפך לכוכב רוק
הוא היה האורקל .של המדע באמריקה
.זה מצא חן בעיניו
כפי הנראה הרגיש שסוף סוף הצליח להתקבל
.וכבר לא היה אאוטסיידר
ג'נט קוננט, מחברת "שדרת איסט פאלאס 109" עכשיו לא זאת בלבד ,שהיה במרכז העניינים
.אלא ממש בצמרת
אני חושבת .שזה היה משכר עבורו
אבל בד בבד הוא חש באחריות אמיתית
לכך ששחרר .את הנשק הזה אל העולם
.קדימה, בבקשה
שחזור של הניסוי בטריניטי - - מצעד הזמן", 1946"
.הבקרה האוטומטית מטפלת בזה
,הפעם, ראב .ההימור הוא די גבוה
.זה יצליח לגמרי, רוברט
,לדעתי הוא חש ,כאבי הפצצה האטומית
שזו הייתה חובתו לרסן .את הפצצה האטומית
.קדימה, בבקשה
.אנחנו נדע בעוד 40 שניות
.אל תזוזו
.קאט
תוך שלושה חודשים ,אחרי הירושימה
הוא העניק נאומים
קאי בירד, מחבר עמית "פרומתאוס אמריקאי" ודיבר על כך שהנשק הזה ,הוא נשק תוקפני
.שזה נשק של טרור
בכל זאת הוא דיבר .כאבי הפצצה האטומית
אם תתרחש מלחמת עולם נוספת
.האנושות עלולה להיכחד
אנו חייבים לשאול את עצמנו
אם אנחנו עושים .כל שביכולתנו כדי להימנע מכך
ארצה לקרוא לכם .מה סבי אמר על זה
,זה נאום שבו אמר
צ'רלס אופנהיימר נכדו של רוברט אופנהיימר ,אבל כשמגיעים לשורש העניין" ,הסיבה שעשינו את המטלה הזאת
היא משום שהיא הייתה" .צורך אורגני
בתור מדען, אתה לא מסוגל" .לעצור דבר כזה
בתור מדען אתה מאמין" ,שטוב לגלות איך העולם פועל
,שטוב לגלות מה המציאות"
שטוב להעניק לאנושות"
את הכוח הגדול ביותר שיש" כדי לשלוט בעולם
ולהתמודד איתו" ".בהתאם למוסר ולערכים שלה
הוא לא התחרט על תפקידו .ועבודתו במהלך המלחמה
,אבל זמן קצר אחרי כן הוא התנגד בתקיפות
נגד אופן הניהול .של תוצאת המדע שהם יצרו
הוא החליט שלא רצה לעבוד יותר .ביצירת פצצות נוספות
הוא התפטר מלוס אלמוס
וקיבל את משרת מנהל המוסד ,ללימודים מתקדמים בפרינסטון
שם הפך הלכה למעשה .לבוס של איינשטיין
הוא היה קרוב לוודאי המדען הנודע ביותר באמריקה
והוא ניסה לנצל את מעמדו כידוען
.כדי לזכות בהשפעה
הוא זכה לפגישה .עם הארי טרומן בחדר הסגלגל
מטרתו של אופנהיימר הייתה לשכנע את הארי טרומן
בחשיבות השליטה .בטכנולוגיה הזאת
.הוא התחיל לדבר על הנושא
,טרומן הפסיק אותו בשאלה ואמר
ד"ר אופנהיימר, מתי לדעתך" הרוסים ישיגו את כלי הנשק הזה
"?של השמדה המונית"
אופנהיימר די הופתע ,מהשאלה ואמר
,אני לא בטוח" ".אבל מתישהו בעתיד
טרומן הפסיק אותו שוב ".ואמר, "אני יודע. אף פעם
בשלב הזה הבין אופי
שהארי טרומן לא הבין שום דבר .לגבי הפיזיקה של הנשק הזה
ברגע הזה אופנהיימר .אמר בדיוק את הדבר הלא נכון
הוא פגע מאוד בנשיא טרומן ,בכך שאמר לו
,אדוני הנשיא" ".הידיים שלי מוכתמות בדם
זה בדיוק הדבר הלא נכון לומר למי שהחליט
להפיל שתי פצצות כאלו .על שתי ערים יפניות
.הוא ניסה להרשים את טרומן
הוא חשב שטרומן .ירצה לשמוע משהו כזה
.אבל הוא טעה מאוד
אופנהיימר היה מקסים מאוד .כלפי אנשים רבים
אבל לעתים קרובות לא היה מקסים
כלפי מנהיגים ואנשים .שהיו בעמדת כוח עליו
טרומן לא האמין שמישהו .נושא באחריות גדולה ממנו
ריצ'רד רודס, מחבר "יצירת פצצת האטום" ,טרומן אמר פשוט .תוציאו אותו מהמשרד שלי"
".אני קיבלתי את ההחלטה"
הוא קיצר את הפגישה בפתאומיות ,ואמר אחר כך לעוזריו
אני לא רוצה לראות יותר לעולם" ".את המדען הבכיין הזה
אזהרה, פצצת אטום - - "חדשות היום"
אני חושב שהתקווה היחידה שלנו לביטחוננו בעתיד
היא בשיתוף פעולה המבוסס על אמון וביטחון
.עם עמי העולם האחרים
,זמן קצר אחרי ההפצצות
ד"ר מרינה רובינסון סנואדן מומחית לביטחון גרעיני אופנהיימר היה חלק מהצוות שהמליץ
.על פירוק נשק בכל העולם
.אבל השד יצא מהבקבוק
נכון? מי שהכוח הזה ,נמצא בבעלותו
.יוכל לעצב את סדר העולם
בברית המועצות .שמו לב לכך מהר מאוד
הסובייטים ערכו ניסוי בפצצה ,בשנת 1949
רוברט ס' נוריס "מחבר, "המרוץ אל הפצצה .לתדהמת כל העולם כמעט
הפיצוץ האטומי ברוסיה - - מזעזע את האומות המאוחדות
ההכרזה הדרמטית של הנשיא טרומן
על כך שרוסיה יצרה פיצוץ אטומי
שלחה את הכתבים ,שהזדרזו לפלאשינג מדוז
לשם הגיע וישינסקי מרוסיה .כדי לנאום בפני האו"ם
אלכס ולרשטיין היסטוריון הגרעין זה הטיל את ארה"ב ,לתוך מצב מורכב מאוד
כי היא כבר לא הייתה המדינה .היחידה בעולם שלה נשק גרעיני
פתאום קיימת אפשרות שאם תפרוץ מלחמה גרעינית
בין שתי המדינות בעלות ,כמות ניכרת של נשק גרעיני
הן עלולות להשמיד .את עצמן תוך שעות
על כולנו להתכונן עכשיו כדי שנדע איך להציל את עצמנו
אם אי פעם תתפוצץ .בקרבתנו פצצה אטומית
אחת מהאפשרויות הסבירות
שהמדענים ואנשי המדיניות דיברו בעדן
הייתה לבנות פצצת מימן
.בתור הצעד הבא
הפצצות שהוטלו על הירושימה ונגסאקי
היו בסדר גודל .של 15 קילוטון של חומר נפץ
.זו לא כמות פעוטה לכשעצמה
,כשמתחילים לדבר על פצצות מימן
עכשיו אנחנו מדברים .על מגהטונים
אנחנו מדברים על מיליון טונים .של חומר נפץ
.זה עולם שונה לחלוטין
זה בעל עוצמה פי אלף מכל דבר שראיתם
בפצצות שהוטלו .על הירושימה ונגסאקי
,עם פצצת מימן אחת גדולה מאוד
אפשר להרוג את אותו מספר של אנשים
שנהרגו .בכל מלחמת העולם השנייה
אופנהיימר לא ראה .מה הטעם בכל זה
.הוא קרא לזה נשק להשמדת עם
כביש מספר שלוש" נתיב מסה באורך 3.2 ק"מ
"אל האתר"
,בסוף המלחמה .רוב האנשים רצו להפסיק
.אני לא רציתי
מבין האנשים שידעו הרבה ,על פצצת המימן
אדוארד טלר, 1908-2003 פיזיקאי תיאורטי, פרויקט מנהטן .אני היחיד שהייתי בעדה
אדוארד טלר היה יהודי מהונגריה
שברח מארץ הולדתו .והגיע לארצות הברית
,במהלך מלחמת העולם השנייה .טלר עבד בלוס אלמוס
אבל הוא פיתח אובססיה ,לפצצת המימן
עוד לפני שהצליחו לייצר .את פצצת האטום אפילו
טלר התייחס לפצצת האטום במידה רבה
.כיצירתו של אופנהיימר
.הוא רצה משהו גדול וטוב יותר
,אופנהיימר אמר לטלר
.תחזור להתעסק בפיזיקה"
.אבל אל תבנה את זה"
".אין בכך כל צורך"
אופנהיימר עמד בראש ועידה שהורכבה בוושינגטון
.כדי לקבוע מה עלינו לעשות
?האם עלינו לבנות פצצת מימן
היום" עם גברת רוזוולט" פברואר 1950 על השאלה הזאת .חושבים כולנו, ד"ר אופנהיימר
האם אנחנו יוצרים משהו
?שאולי לא נוכל לשלוט בו
ההחלטה לנסות ולבנות את פצצת המימן או לא
.נוגעת בבסיס המוסר שלנו
הוועידה החליטה למעשה
שלא, אסור לנו .לבנות את פצצת המימן
,אם אנו מונחים רק בידי הפחד
.אנו ניכשל בשעת המשבר הזאת
התשובה לפחד
.נעוצה לעיתים באומץ
התנגדותו של אופנהיימר לפצצת המימן
הייתה קשה מאוד .עבור האנשים שהיו בעדה
חיל האוויר רצה עוד ועוד פצצות .ופצצות גדולות יותר ויותר
ככל שהפצצה הייתה גדולה יותר ,מבחינת הטווח
כך מטוס אחד היה מסוגל .לחולל נזק רב יותר
פיקוד האוויר האסטרטגי היה .ממוקד בפיצוץ ברית המועצות
אופנהיימר אמר שיהיה זה צעד חכם יותר
להשקיע משאבים .ביירוט מפציצים סובייטים
הוא הלך בכיוון ההפוך .ממה שרצו בחיל האוויר
.הם רצו להעיף אותו .הם רצו להיפטר ממנו
בשנת 1953, אופנהיימר כבר רכש לעצמו מספיק אויבים
במנגנוני הבירוקרטיה .שבוושינגטון
,אז הגיע לואיס סטראוס
יושב הראש החדש .של הוועדה לאנרגיה אטומית
זה עתה שבתי .מאתר הניסויים באוקיינוס השקט
הייתי עד לניסוי .בכלי נשק תרמו-גרעיניים
סטראוס הכיר את אופנהיימר .ופיתח כלפיו סלידה עזה
אופנהיימר דיבר אליו פעם בגסות .והוא פגע בו עמוקות
סטראוס התחיל לתכנן
.איך לפטר את אופנהיימר
?איך הוא עשה זאת
מרטין ג' שרווין, 1937-2021 "פרומתאוס אמריקאי" לואיס סטראוס התמקד בקשריו של אופנהיימר
עם חברים שמאלניים .בברקלי במהלך שנות ה-30
.קומוניזם
מי הם שליחיה של מערכת
שמנסה להרוס ?את דרך החיים האמריקאית
דיוויד אייזנבך, מרצה להיסטוריה באונ' קולומביה ,במהלך מלחמת העולם השנייה
ברית המועצות .הייתה בת ברית שלנו
העובדה שאתה קומוניסט או קשרים עם קומוניסטים
.לא נחשבו בתור משהו רע בהכרח
,רק במהלך המלחמה הקרה
,פתאום ובמבט לאחר
כל מי שהיו לו קשרים כאלה או עבר קומוניסטי
.היווה עתה איום ביטחוני
אם לא היו קומוניסטים ,בממשלה שלנו
מדוע עיכבנו במשך 18 חודשים
את המחקר שלנו ?בנושא פצצת המימן
בשל גישות מעין אלו
הממשלה החליטה לבסוף
לבטל את הסיווג הביטחוני .של אופנהיימר
הוא נאלץ לוותר על הסיווג הביטחוני שלו תוך 30 יום
.או לבקש שימוע
הוא חש שלא היה מסוגל .לוותר על הסיווג הביטחוני שלו
הוא לא הסכים איתם .שלא היה כשיר לשרת את ממשלתו
הוא היה צריך לומר להם .ללכת לעזאזל
,הוא היה צריך לומר .אני הפצצה האטומית"
אני ניצחתי" .במלחמת העולם השנייה
".לכו תזדיינו"
מסיבה כלשהי, הוא לא אמר להם .ללכת לעזאזל
.הוא החליט לפתוח במאבק
,לפני שהגיע לוושינגטון הוא נפגש עם איינשטיין
ואמר לו שייעדר .במשך שבועות ספורים
התגובה של איינשטיין .הייתה מפתיעה למדי
,אלברט אמר, "אבל, רוברט
.אתה מר אטומי"
.אתה לא זקוק להם" .הם זקוקים לך
.עזוב את זה וזהו" "?למה לך לעבור את זה
אופנהיימר הניד בראשו ,ואמר כנראה לאלברט
".אתה לא מבין"
.הוא הלך משם
איינשטיין הסתובב ,למזכירה שלו ואמר
".ה'נאר' הלך מכאן"
.זה אידיוט ביידיש
תשומת לב העולם הייתה ממוקדת השבוע
במבנה הוועדה לאנרגיה ,אטומית בוושינגטון
שם ועדה ובה שלושה אנשים החלה בשימועים מיוחדים
בדבר תיק הביטחון ,של ד"ר ג' רוברט אופנהיימר
מדען הגרעין שפיתח .את פצצת האטום הראשונה
השימוע הביטחוני מתחיל
ומתברר במהרה
.שזה לא רק שימוע ביטחוני .זה משפט
מופנה אישום חדש כלפי המדען
שהוא התנגד כביכול .לפיתוח פצצת המימן
מופנות אליו אצבעות מאשימות .וזה מכוער
הם צותתו באופן בלתי חוקי לשיחות שלו עם עורך דינו
והעניקו את ההקלטות לתביעה .כך שידעו בדיוק מה עומד לקרות
הם הצליחו לבדוק תיקים .חסויים של האף-בי-איי
הוא לא ראה את התיקים משום שאין לו סיווג
וכתוצאה מכך, אינו יכול לראות .את התיק שלו באף-בי-איי
הקשר של אופנהיימר ,עם ג'ין טאטלוק
השאלה אם אחיו היה קומוניסט ,או עדיין כזה
אלה היו הדברים .שנשלפו מהתיקים
אחת הראיות ששימשו לרעתו במיוחד
הייתה העובדה שבמהלך המלחמה
התנהלה שיחה בביתו בברקלי .עם חברו הוותיק האקון שבלייה
זה ציין בפניו שאולי ישנה דרך
שבה יוכל להדליף מידע לגבי פרויקט האטום שעבד עליו
.לידי בכירים סובייטיים
אופנהיימר דחה בשעתו ,את הרעיון הזה
.אבל הוא לא דיווח על המקרה
הוא ידע שהוא כבר מהלך .על קרח דק עם אנשי הביטחון
הוא ידע שחשדו בו .משום קשריו עם קומוניסטים
הוא ניסה לשמור על עצמו .ולא להיכוות
הבעיה היא שבשיחות שערך לאחר מכן
,עם אנשי הביטחון בלוס אלמוס
הוא נתן גרסאות מתחמקות ומעורפלות מאוד
.של השיחה הזאת, פעם אחר פעם
כשהם עימתו את אופנהיימר ,עם הגרסאות המתחמקות הללו
,הם שאלו אותו ?למה עשית את זה"
"?למה לא היית גלוי לב"
.הוא אמר שהיה אידיוט
,במובן מסוים .הוא חתם אז את גורלו
.הוא התפרק
,הוא ניסה להעיד .אבל התפרק לחלוטין
כמעט הייתה לו ,התמוטטות עצבים נוספת
.בדומה לזו שעבר בתור אדם צעיר
,הוא נראה שווה נפש באורח מוזר
,כמו שהיה בצריף הקרח
כשעינו אותו כילד .חבריו למחנה הקיץ
הוא כנוע .ולא מגן על עצמו למעשה
האיש שלמעשה הניח את המסמרים בארון הקבורה שלו
.היה אדוארד טלר
.טלד העיד נגד אופנהיימר
הוא אמר שחשב שירגיש טוב יותר אם ביטחון המדינה היה מונח
בידיים אחרות .מאלה של אופנהיימר
אחד המדענים הקרובים לאופנהיימר אמר
שלא בלבד שתקע סכין ,בגבו של אופנהיימר
.אלא גם סובב את הלהב
כשיצא מהאולם, הוא ניגש ללחוץ את ידו של אופנהיימר
."ואמר לו, "אני מצטער
אופנהיימר הביט בו ,בעיניים ואמר
,אדוארד, אחרי מה שאמרת עכשיו" ".אין לי מושג למה אתה מתכוון
מובן שהוא היה .אדם מבריק ביותר
אבל אני חושב שאולי לא העריך נכונה
,את כוחו של המוסד של המכונה
ואת אי יכולתו .של האדם הבודד להתנגד לכך
.התוצאה הייתה צפויה מראש
,ד"ר ג' רוברט אופנהיימר
המדען הנודע שהשעייתו השבוע מטעם הוועדה לאנרגיה אטומית
.הפתיעה את האומה כולה
הם הצביעו לבטל את סיווגו .הביטחוני של אופנהיימר
חלוץ פצצת האטום - - הושעה מתפקידו
הפרשה הופיעה בכותרות .העיתונים בכל רחבי המדינה
מקארתי טוען שמנהל - - הפצצה האטומית היה קומוניסט
נאמר שהוא המליץ על קומוניסטים
שעבדו על התוכניות .לפצצת האטום והמימן
אשתו הודתה בכך שהייתה .בכירה במפלגה הקומוניסטית
.אחיו היה קומוניסט פעיל
.הוא הפך למנודה פוליטית
.זה זעזע את כל קהילת המדע
ד"ר מישיו קאקו פיזיקאי תיאורטי אם הצליחו להפיל את מדען ,האטום הנודע ביותר בכדור הארץ
.זה אומר שכולנו פגיעים
זה שלח למעשה מסר זדוני לכל המדענים הפעילים
להישמר מהבעת דעה .בנושאים פוליטיים
- חתרנות -
זה דבר נוראי, משום שאנו זקוקים .למומחיות שלהם
אבל המשפט של אופנהיימר
.הקשה על כך
,אחרי המשפט הביטחוני
.אופנהיימר לא חזר לעצמו
הוא הפך אחרי כן .לאדם די חלול
בתוך המשפחה אנו אומרים .שזה פגע ברגשותיו
,זה לא מצא חן בעיניו .אבל הוא לא דיבר על זה
הוא לא הצהיר על כך .מעולם באופן פומבי
הוא לא ביקש התנצלות מעודו
והוא חזר בזחילה .למקום שהגיע ממנו
,הוא שמר על משרתו בפרינסטון
אבל הוא לא .התעסק יותר בפיזיקה
.השנים הללו היו עצובות למדי
גם פרופסור איינשטיין ?עדיין כאן, נכון
.כן, בהחלט. בהחלט
?הוא מתקשר אליך לפעמים
...לפעמים. אני חושב שהוא
הוא מתקשר אליי כשהוא קורא עליי משהו בעיתונים
.שלא מוצא חן בעיניו
,הוא מתקשר אליי ואומר ".זה בסדר. אתה צודק"
מרטין ג' שרווין, 1937-2021 "פרומתאוס אמריקאי" .הוא איבד את רוח הלחימה שלו
הוא לא רצה לומר כלום
על הנושאים העדכניים .שהיו קשורים לכלי נשק גרעיניים
ד"ר אופנהיימר, תוכל לומר לנו
מה דעתך לגבי המדיניות ?שלנו בנושא האטום
.לא. אני לא יכול לעשות את זה
אני לא מקורב מספיק לעובדות
ואני לא קרוב מספיק למחשבותיהם של אלה
.שטרודים בכך
,הנס בתה אמר לי פעם
אופנהיימר היה יותר" ".חכם מכולנו
.הוא לא זכה בפרס נובל
,איך ייתכן שהאדם הזה
שאין ספק שעלה בהרבה
על כמה מהפיזיקאים הגדולים במאה ה-20
,לא הצליח יותר במשלח ידיו ?דהיינו הפיזיקה
אי אפשר לדבר על אופנהיימר .בלי לדבר על המדע שלו
.זה היה חלק מחייו ,כשהוא מדבר על אהבותיו
הייתה לו נטייה אנושית .להעביר את הידע שלו
,אלה חלקיקים שליליים ,ניטרליים
,בעלי מטען כפול .חיובי וחיובי
עבודתו בנושא חורים שחורים
הייתה אמורה .לזכות אותו בפרס נובל
בשנת 1939, אופנהיימר כתב את המאמר הראשון
שזיהה את הרעיון .של כוכב קורס, של חור שחור
אם כך, חורים שחורים .היו רעיון מקורי שלו
.זה די מדהים
לו היו מזהים חור שחור אמיתי ,עוד לפני מותו
יש להניח שהיה זוכה .בפרס נובל על עבודתו
,בשנת 1966
.הוא אובחן כסובל מסרטן הוושט
כל הסיגריות שעישן במהלך חייו .פגעו בו בסוף
.הוא מת בתחילת שנת 1967
.ד"ר ג' אופנהיימר מת בגיל 62"
הוא עמד בראש" "פיתוח פצצת האטום
סיפור חייו של אופנהיימר .הוא סיפורה של המאה ה-20
,זה סיפור העידן הגרעיני שלנו
.שאנחנו עדיין חיים בו
.זה סיפור שלא הושלם .הוא לא יושלם אף פעם
.הפצצה שלו בידינו
.הפצצה שלו איתנו
אנחנו יכולים להתווכח ,על חברותו במפלגה הקומוניסטית
או שאנחנו יכולים להתווכח במידת המוסר
הכרוכה בהפצצת אזרחים .בהירושימה עד שנתעלף
אבל העובדה היא .שיש לנו נשק גרעיני
.זאת המורשת שלו
השליטה בכלי הנשק הזה .היא מאבק תמידי
אנחנו בסכנה מוחשית .כאן ועכשיו
"ההשפעה של "ילד קטן .הייתה הרסנית
עכשיו יש הרבה יותר .נשק גרעיני קטלני
מדברים הרבה מאוד .על להיפטר מהנשק הגרעיני
.יש לי אהדה רבה לזה
בבקשה, בואו ננסה .למצוא בסיס משותף
אני בטוחה שאם אופי ,היה בחיים היום
.הוא היה מסכים איתי
.שתיים, אחת
.אבל אסור לנו להשלות את עצמנו
.העולם לא יהיה כשהיה
לא משנה מה נעשה .עם הפצצה האטומית
אי אפשר להיפטר מהידע שרכשנו .הנוגע לאופן ייצורן
קולה של ג'ודי וודראף, "חדשות פי-בי-אס", דצמבר 2022 הפיזיקאי ג' רוברט אופנהיימר
מוכר אולי בעיקר בכינוי .אבי הפצצה האטומית
,עם חלוף הזמן
הוערך תפקידו ההיסטורי .באופן שונה
,בשלהי שנת 2022
מחלקת האנרגיה החליטה
לבטל את תוצאת .השימועים הביטחוניים
החלטתה של הוועדה לאנרגיה - - "אטומית הייתה "פגומה
הטרגדיה הלאומית היא ,שהשימוע הזה
ציד המכשפות הזה .בעידן מקארתי, קרה מלכתחילה
דבר מעין זה לא היה אמור .לקרות במדינה כמו שלנו
זה צעד חשוב מאוד .והיה אמור לקרות מזמן
.אבל בד בבד זה גם די עצוב
כי ג' רוברט אופנהיימר .לא יזכה לחוות אותו אישית
המדע שינה באופן מהותי ,את תנאי החיים של האדם
הן מבחינה חומרית .והן מבחינה רוחנית
אני חושב שאנחנו עדיין ,מדברים על אופנהיימר
.משום שהייתה לו השפעה מכרעת
אנחנו מכבדים את המדע .וגם פוחדים ממנו
אופנהיימר ייצג ללא ספק .את שני הצדדים של המטבע
.אין ספק שהוא שינה את העולם
.הוא שינה את העולם לעד .אי אפשר לחזור אחורה
אבל אנו יודעים שכל עוד שהאדם בן חורין
,ויכול לבקש ככל העולה על כוחו
חופשי לבטא את מחשבותיו ,וחופשי לחשוב כפי רצונו
המדע לא ייסוג אף פעם
.והחירות עצמה לא תאבד לגמרי
:תרגום קדם ברגר
:הפקת תרגום טרנס טייטלס בע"מ