Downloaded from YTS.MX
РІЗДВЯНЕ ПОБАЧЕННЯ З ГЕРЦОГОМ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Вітаю! Щасливого Різдва!
КУТЮР БЕЛЛИ СПАРКС
Мередіт!
Привіт!
Сьогодні холодно.
Так, справді.
О! А Вайолет і Даніель забрали сукні?
Так, уже. І вони дуже раді.
Добре, добре. «Радісні клієнти - постійні клієнти».
Що особливо важливо зараз.
О. То як усе пройшло у банку?
Ну, кредитний спеціаліст перегляне наші фінансові звіти.
Її вимога - стабільний дохід. Тож…
Твій «стилемобіль» - це фантастична ідея. Їм доведеться сказати «так».
Надіюся.
До речі, як вчорашнє побачення?
О, скасувалось. Де зелена стрічка?
Белло! Як ти зустрічатимешся з кимось, якщо ти навіть ні з ким не бачишся?
Гаразд. Коли я написала йому, що добирала стиль жінкам у Центрі для літніх
людей, цей тип відправив смайлик зі сміхом. Га? Хто так робить?
Добре, що скасувала. Але зате цим пані було приємно.
Справді. Я люблю давати людям відчуття впевненості. Це найкраще в нашій роботі.
Так.
- Там була одна пані Вірджинія - в цьому Центрі.
І в новій шалі та сережках вона почувалась,
як дитина у різвяний ранок.
Це чудово. То в тебе є якісь веселі плани на Різдво?
Ну, мої батьки вертаються з круїзу на честь річниці лише після свят,
тож ми з тобою будемо на Різдво разом.
Скільки вони одружені?
Сорок років. Ще й щасливо.
Колись і твій принц з'явиться. І ви теж будете жити довго і щасливо.
Зараз заспіваєш?
Можливо.
У тебе немає доставок?
- Є. - Йди!
Чао!
З поверненням, Ваша світлість. Як Ваш політ?
Жахливо. Нас тримали п'ять годин у Лондоні,
а потім ще годину на смузі після посадки.
Непростий політ. Де ваш багаж?
Зник.
О. Я розберусь, ваша світлість.
О, ні-і-і.
Ще одне скасування. Як тут справи, Бенджаміне?
О, добре, ваша світлість. Весь останній тиждень, я радо готував Тенгфорд-Хаус до
вашого приїзду. Не віриться, що минуло сім років.
Що ж, це була ідея Сідні.
Очевидно, її цікавила не моя місія,
а просування її американського профілю у соцмережах.
Вона теж приїде?
Ти не читав останніх таблоїдів, правда?
Ні.
Ні, це кінець. Кажу одразу - я в нормі.
І я вірю: це на краще.
Так. Що ж, вам потрібен одяг. Я бачив бутик.
Я їхав повз нього в аеропорт.
Чудово, Бенджаміне.
У цьому бутику має бути все, що вам потрібно,
доки не прибуде ваш багаж. Якщо ви дасте мені свої заміри,
я зайду і… О!
Конні.
Ні, ти відповідай. Я зайду в магазин.
Гаразд.
Дякую. Приходьте ще.
Вітаю! Вітаємо в «Кутюр Белли Спаркс». Я - Белла. Прошу, сідайте.
Випийте глінтвейну або…
Ні, дякую. Мені потрібен костюм з усіма аксесуарами і одяг для сну. Будь ласка.
Добре. Е-ем, у нас є варіанти від різних дизайнерів. Я покажу…
О, перепрошую. Для мене не важливий дизайнер. Я хочу свій розмір. Бажано сірий
колір.
Добре. Е-е, дайте ваші заміри.
Так, звісно. Я хочу якнайшвидше зробити все.
Контакти мого кравця. У нього є всі мої мірки. Будь ласка.
Гаразд. Я хочу перевірити. Піжама…
Одяг для сну.
Одяг для сну. Е-е. Даруйте. Ем, костюм з краваткою, сорочкою…
Так, так. Повний комплект. І я зазначив свою адресу на зворотному боці картки.
Якнайшвидше, будь ласка.
О, «Сніжний Пік». Це півтори години за місто. Ми зможемо, та треба додатково…
Авжеж. Так. Ем. Візьміть.
Дякую,, містере Браун. Е-ем, можливо, ще щось?
Ні, лише це. Коли чекати доставку?
Е-ем, близько сьомої вечора?
Чудово. Щасти!
Добре. Бувайте. Вам також.
Гаразд.
ТЕНГФОРД-ХАУС
Справді? Ще два скасування? Це просто якесь безглуздя.
Ой. Зараз. Один момент.
Алишайте пакунки там!
О. Ем, ваш чек я поклала у кофр.
Так. Що ж, я мушу прилягти, перш ніж впаду.
Так. Все, до завтра. Добраніч.
Боже правий! Погляньте…
Так.
- Е, і хто це? - Якийсь британець. Стефан Браун,
здається. Багато придбав, та трохи грубий.
Ой! Пробачте. Даруйте.
- Потрібні вішаки. - Щасливого Різдва!
Вітаємо в «Кутюр Белли Спаркс».
Я хотів би бачити пані, яка мені допомогла.
Я не впевнена, де вона.
Справді? Я, здається, бачив, як вона тікала, коли я зайшов.
Так. Е-е, я… Е-е, Белло, наш новий клієнт хоче з тобою поговорити.
- Вішаки знайдено. - Гаразд.
Вітаю!
Е-е, містер Браун, який сюрприз. Чим вам допомогти?
Я занесу назад ці вішаки.
Хочете повернути одяг для сну? Ви не сказали, що саме хочете. І тому я…
Отже, ви вирішили привезти мені
святковий настрій?
І не марно. Я хочу вибачитися за негідну поведінку.
Я був виснажений довгою поїздкою. Ще й авіакомпанія загубила мій багаж.
Однак це не виправдання моєї поведінки. Я щиро прошу вас прийняти мої вибачення.
Це зовсім не обов'язково. Та я, я дуже ціную це, містере Браун.
Стефан. Прошу.
Добре.
Е-е, знаєте, у нас є лінія одягу для
сну - саме для вас.
Ні. Ваш вибір, е-е досить зручний. Я спав краще, ніж завжди.
О, я рада чути це.
О! Я відповім. Даруйте.
Так. Авжеж.
Вітаю, Конні!
Так, Конні. Це ж перший за сім років різдвяний
обід по цей бік океану.
Ну…?
- Він класний. - Тссс!
Я можу уявити…
Ось так…
- Так, так, так. Добре. - Дуже добре.
Будь ласка. Дякую.
Що ж, ми щось вигадаємо.
Щасливого Різдва!
Бо у мене низка зустрічей, вечерь і… Господи!
Я забув про свою «плюс один».
Мені що, дванадцять? Те, що він гарний,
з милим акцентом - не значить, що я запала. Це не так.
Та й, здається, він живе в Європі. І, схоже,
не самотній. Чому ми говоримо про це?
Я не уявляю.
- Це ти почала. - Це не я.
- Так, це ти. - О, він іде.
ПОСЛУГА "ПЕРСОНАЛЬНИЙ СТИЛІСТ"
Е-е-е, так. З'ясувалося,
що мій багаж дійсно зник безслідно. Я бачу, у вас є послуга персонального
стиліста. І мені це треба. На тиждень.
Чи ваша дружина чи подруга привезе вам багаж, коли він знайдеться?
- Годі. - Ні. У мене її нема.
Хм. О! Я тиждень зайнята.
Це точно?
Це точно.
Рада допомогти. Що саме вам треба?
Ну, це складне питання. Може, ви дозволите пояснити за святковим лате?
О, я побуду тут.
Я залюбки.
- Чудово. - Я вдягну пальто.
Ви колись були в Англії?
Ні, але я завжди мріяла. Я дивлюся шоу пекарів.
Прошу. Дозвольте.
О, дякую.
То ви печете?
Ні, ні. Я, я дивлюсь, як інші люди печуть. А у мене більше невдач, ніж успіхів.
Я певен, у вас все смачно.
Отже, у мене для вас подвійна ділова пропозиція.
Як я казав, мій багаж загубився.
А тиждень до Різдва в мене розписаний.
Прийоми, ділові зустрічі та інше.
Потрібен одяг на всі події?
Так. Я зазвичай люблю сіре й чорне. Тож роботи небагато.
Добре. Що буде другим?
Дозвольте наголосити, що це суто професійено і платонічно.
Я дещо розгублений, адже сказав,
що я візьму з собою гостю
на деякі з цих заходів.
Хвилиночку. Вам потрібна пара?
Офіційна «плюс один».
Так…
Я, звісно, компенсую ваш час.
Я, я дякую за пропозицію, та в мене стільки зустрічей з клієнтами.
Так. Вибачте. Зухвало з мого боку припустити,
що ви, е-е, не будете зайняті роботою чи, е-ем, святкуванням.
Моє святування включає бутик. Е-е, але все одно, це дещо незвичайний запит.
Так і є. Так. Та я хотів би уникнути незручних запитань,
які я отримаю від своїх друзів і знайомих, якщо я прийду сам.
- Гадаєте…? Якщо, якщо… я буду, це якось… - Так, звісно. Це неабияк допоможе.
Якщо мені вдасться… Перенести деякі мої справи - я зможу, мабуть…
Чудово. Ми домовились? Вдягнете мене і станете моєю «плюс один» на тиждень.
Авжеж, це суто ділова пропозиція.
Авжеж.
Згода.
Він просить костюм з білою сорочкою.
Але я хочу додати йому кольорів на коктейльній
вечірці. Ось це під його очі.
Зеленоокий, чи не так?
Так. Це була суто професійна оцінка кольору
райдужки мого клієнта. Дуже тобі дякую.
- Хоч це не побачення, та що ти вдягнеш? - Це, звісно, не побачення. Я…
Я його «плюс один» Друзяка.
Все одно ти маєш бути зіркою балу.
Слухай, я лише допоможу йому уникнути
неприємних розмов і підзароблю. Це не казка про Чарівного Принца.
Хоч твій колишній був як жаба, а не принц - не всі вони такі.
Це через його ацент?
Можливо.
Звісно. Я маю дібрати комплект. Щоб було гарно.
Я доставлю це. Я хочу сама побачити цей маєток.
Іди додому. Готуйся.
- Дякую. - До «НЕ-побачення».
Завдяки вашому сприянню ми охопили майже втричі більше громад, ніж торік.
Вау! Фантастика! Я, я дуже радий.
Гей.
Вітаю! Радий бачити.
Хвилиночку. Це не та сорочка, яку я вам дібрала.
Ні. Я знаю. Та… Та, доставлена - занадто кричуща як для мене.
Кричуща? Тим, що не біла?
Кричуща - це синтетичний поліестр, яскравий квітковий принт.
Але це також не мій стиль.
Ні?
Ні. Познайомтесь, це Джефф.
Джеймі. Директори Всесвітнього
фонду допомоги дітям.
Белла - це моя… Що ж, це моя…
Друзяка. Гей, друзяко!
Дуже шкода, що леді Сідні не змогла прийти.
Я читала статтю.
Закуски вже скуштували? Во… Вони такі класні.
Ти в порядку, так?
Так, так. Авжеж. Ем,
ви знаєте, як це все люблять роздувати.
Особливо в медіа.
Як щодо селфі? М?
О! Мер приїхав.
О! Даруйте.
Що це було?
Розумієш…
Знаєш, посол Іспанії хотів познайомитись. Я його поверну.
- Так-так. Авжеж. Так. - Даруйте.
Мгу.
То, як його світлість?
- Його що? - Світлість.
Стефан? Він тобі не сказав? Він - герцог Тенгфорда.
Останнім часом він у всіх таблоїдах. Тому й не любить фотографуватись.
Я його розумію. Та… О. Вибач,
люба. Я обіцяла сказати дітям «добраніч».
Один момент.
То ви герцог?
Я забув сказати про це?
Ага. Так.
Белло?
Усе гаразд?
Я збентежена.
Що ж, я не можу так просто випалити «Я - герцог» у невимушеній розмові,
щоб не прозвучало занадто помпезно.
Як я маю допомогти, навіть не знаючи, хто ви? Я, певно,
порушила мільйон правил етикету.
Ні, неправда. Запевняю, мені шкода. Я мав сказати раніше.
І що не любите фотографії.
Непогоджені знімки. Ви скасуєте нашу домовленість?
Ні. Все-таки, це угода. Так?
Так. Добре. Друзяко.
Герцог.
Виявилося, він герцог. І забув сказати мені.
Герцог? В нього справді такий благородний
і владний вигляд.
Тому я там, знаєш, нічого не знаючи, робила все неправильно. Який сором
Я так розумію, ти сказала йому знайти іншу «плюс один».
Бо тебе справді купа замовлень від інших клієнтів.
Так. Знаєш, непогано мати такого статусного клієнта.
А додаткові гроші підуть на запуск «стилемобілю».
І так я візьму менший кредит. Скоро дзвонитимуть з банку.
Що ти читаєш?
Я розслідую. Хочеш ти чи ні.
«Герцог розбитих сердець»? Його колишню Сідні,
помічено із чемпіоном з регбі.
А звуть твого герцога - Стефан Вільям Френсіс Браун.
Він не «мій» герцог.
Так. Він твій зрузяка.
«Кожен п'ятий голосує за позбавлення Тенгфорда герцога». Чи їм вдасться?
Ні. На це потрібен акт парламенту. Вау. Вони хочуть накапостити йому.
Тут сказано, що він тягнув з нею три роки, а потім бездушно кинув її по телефону.
Він не такий зовсім. Я, м… Ну, це жах, коли особисте життя мусолять у таблоїдах.
Уявляю, яким був би мій заголовок.
«Власницю бутику і стилістку ошелешило торік,
коли її бой-френд переїхав до Белізу і сказав, що не повернеться».
Белло, ти варта кращого.
Так. Що ж, він був просто мрією. І зоставсь.
Це з банку?
Ні, це Бенджамін. Герцогу потрібна краватка і святкові
аксесуари на раптовий захід. О котрій буде Даніель?
- Я сама впораюсь. - Так?
Тримай.
Белла, стилістка вельмож. Тільки не потрапляй у таблоїди.
Розкажи про цю подію, яку ти щойно додала до мого календаря.
Це так неочікувано.
Різдвяний млинцевий сніданок. На користь Благодійної організації «Сніговий Пік». Це
буде позитивна реклама, щоб перекрити негативні статті про Вас.
Справді. Так. Загалом це гідна благодійність. Ем, проясни мені деталі.
Ви зробите одну фотографію з акредитованим фотографом. У святковому стилі. Все ясно?
Зрозумів. Так.
Оскільки люди стежать за кожним вашим публічним кроком, то особливо важливо,
щоб усе пройшло бездоганно цього тижня.
Так. Дякую.
Дякую.
Ось ви де. Вітаю у Тенгфорд-Хаусі.
Ваш дім в Англії, певно, неймовірний. Якщо ви більше там, ніж тут.
Ох, так. Це був батьків улюблений маєток.
Тут просто дивовижно.
О, дякую. Прошу, сідайте.
Дякую, сер.
То що ви принесли?
Отже, у мене є кілька краваток. З хустинками до кишеньок. Е-е, це винна,
червона. Ця мені до вподоби. Вона має такий привабливий блиск. Тож з нею…
Мгу. Ця підійде.
- Знов синя? - Так, авжеж.
Так. Гаразд. Тепер святковий аксесуар. Хоч це було в останню мить, та я вирішила,
що ваш лацкан має прикрасити брошка. Ось ці такі милі. Світяться.
Їх можна ні е вмикати. Але це, це як варіант, якщо хочете.
Святковий аксесуар не обов'язковий.
О. Добре. Тоді Вас, мабуть, не зацікавить, і-і шапка Санти.
З якою метою?
Знаєте, я просто подумала, «Усім потрібна шапка Санти».
Серйозно?
Ну, так.
У вас немає шапки Санти?
Ні. Звісно, ні.
Що ж, тоді беріть. Просто…
Справді?
- Беріть. - Нащо?
Просто треба. Просто… Просто треба. Я вам кажу. Будь ласка.
Вона мені ні до чого.Звісно. Гаразд. Добре. Дякую. Що ж, хм. Слухайте, я знаю,
що це не входить у ваші обов'язки сьогодні. Але, е-ем, чи змогли б ви, е-е,
скласти мені компанію на заході.
Е-е, ви любите млинцеві сніданки. Так?
Ну, хто не любить млинці, га?
Справді. Так.
- Так. Так. Так, звісно. Так. Я можу… - Добре. Гаразд. По-перше, «усім
потрібна шапка Санти». Правда ж?
Так.
Ви були праві. Я візьму пальто і вирушаємо.
Від імені благодійної організації «Сніжний пік» на знак нашої подяки
за заступництво,
я хочу вручити герцогу Тенгфорда цей подарунок
наш найкращий кленовий сироп.
РІЗДВЯНИЙ СНІДАНОК ВІД ОРГАНІЗАЦІЇ "СНІЖНИЙ ПІК"
Дякую, Крістіно. Вау. Це велика честь бути членом
цієї чудової організації. Я радий повідомити,
що за рік ми плануємо повністю
оновити місцевий парк.
А ще вкотре доведено,
що ігри на природі приносять користь учасникам будь-якого віку. Як фізично,
так і ментально. Крім того, відомо,
що вони покращують навчальну успішність студентів,
а ще розвивають високу самооцінку у всіх, хто бере в них участь.
Прошу, насолоджуйтесь млинцями. Поливши цим прекрасним кленовим сиром.
Щиро дякую, що Ви тут сьогодні. Я вам дуже вдячна.
Дякую, що запросила, Крісті.
А цю милу пляшечку кленового сиропу я залюбки з'їм із пудингом,
коли вернусь до Англії.
І мої вітання Даґу і дівчатам.
Ох. О! Зараз можемо зробити фото?
- Так, авжеж. - Так, добре.
На хвилинку. Щось нове дізналися?
Свічка із сиропом. Я дізнаюся про Вас.
Справді?
Так. Чудова промова. У скількох організаціях ви зареєстровані?
Е-ем, я є членом різних рівнів у кількох десятках організацій. Як вдома,
так і за кордоном. Я також маю власну - це «Фонд Тенгфорд».
Я бачила у розкладі.
- Тож різдвяний обід двадцять третього числа - найбільша подія року для Фонду?
Так. Все правильно. Однак цьогоріч все не так добре.
Чому це?
Список гостей закороткий - це не сприятиме іміджу цього заходу.
Краще його скасувати, ніж виглядати непопулярним.
О!
Так. Коли у тебе титул, усі за тобою спостерігають. Чекаючи,
коли ти зробиш щось не так. Тож найважливіше - це зберегти
честь родинного прізвища.
Як казав мій батько, обов'язок перед самим собою.
Я чув це щодня з раннього дитинства.
І навряд чи Ви були бунтівником.
Ні. У жодному разі. Я дуже поважав своїх батьків,
щоб не осоромити родину.
Я навіть не сумніваюся, що сім'я дуже пишається вами.
Мені дуже приємно. Ой! Вийдемо на свіже повітря?
- Звісно. - Чудово.
Ох! Я люблю природу. А виросла у Нью-Йорку.
Та невже?
Так. Так, у тісній квартирці, в бетонному місті. Знаєте,
хоч у нас було мало матеріальних речей, а все, що нам давали- було вживаним,
життя було класне.
Ми ліпили сніговиків посеред тротуару. А потім, звісно,
я сама прикрашала їх аксесуарами.
Стильні сніговики?
Я так вважала. Сусідні діти не були згодні,
але не можна дозволяти, щоб чужі думки заважали жити наповну. Так?
- Жити наповну? Точно. - Так.
Хм. Що ж, я ще ніколи не ліпив сніговика.
Стоп. Що?! Сніговика не ліпили?
Боюсь, ні.
Пам'ятаєте свій заклик? «Ігри на природі - добре
фізично і ментально».
Угу.
М-м-м.
Ходім.
Що ви робите?
Правильне запитання, сер: «що ми робимо»?
Пробачте. Що ми робимо?
Я покажу.
- А це якраз для носа. Ось так! Клас! - Хм. Чогось бракує.
Так. Дійсно.
«Бо всім потрібна шапка Санти».
Так.
Без сумніву.
Ось так.
Непоганий перший сніговик.
Знаєте, у цьому пальто ви разюче
схожі на Червону Шапочку.
- Без шапочки? - Безперечно.
Добре, що хоча б Ви не злий сірий вовк.
Впевнені?
Так. Ні. Ох! Цього героя я так боялася дитиною.
Якщо чесно, я заяча душа. Стефане?
Ой. Вибачте.
Серйозно?Я… Я вам помщуся за це.
Спробуйте.
Так. Готові? Готові битись?
Ви що, надумали знищити герцога?
Ха. Ви налякали мене.
Я знаю.
Ви дуже горді з цього, так?
Авжеж. Бо є привід. І маю надію, що пан Сніговик згоден. Так?
Сумніваюся. Він мовчить.
«Привіт». «Я з ним згоден». «Привіт».
О. Чудово.
Я мав передбачити. Це нерозважливо з мого боку.
Ви про що?
Не можна вірити папараці. Вони з'ясують, де ти і продадуть твої знімки подорожче.
Ще й вигадають якусь слизьку історію.
Ви ліпили сніговика на одному заході. Що тут ще вигадаєш?
Ви здивуєтесь. Вертаймося. Їхати довго, і скоро вже стемніє.
Добре.
Яка тобі до вподоби?
Ну, залежить від клієнта.
Це для Стефана.
У нього ж уже є костюм на сьогодні.
Авжеж. Але приїхав його костюм на четвер. І я подумала,
що така краватка оживила б його образ на післяобідній зустрічі. Я хочу,
щоб його гардероб відображав те, який він. Такий чарівний і динамічний. Ось ця. Оця.
Так.
Що? Слухай, він найняв мене своєю стилісткою.
І добре платить. Це мій борг,
мій обов'язок - щоб він мав найкращий вигляд.
І це… це стосується всіх моїх клієнтів.
Це останнє? Бо я повинна… Я вже маю скоро виїжджати.
Ні. Ти їдь. Я зроблю це
Я маю кілька хвилин.
Добре. Я бачила купу статей про
його розрив із Сідні. Його виставляють у поганому світлі.
Знаєш, схоже, він зовсім не захищається.
- Мередіт, нащо ти це читаєш? - Бо це з'являється в моїй стрічці.
Що ж, сподіваюся, ти в це не віриш. Так, він не завжди буває люб'язним,
але не заслуговує на той негатив, який на нього ллють. Він… Він хороший.
Ну, ти знаєш його краще, ніж я. Я тобі вірю.
Я кажу це як об'єктивний спостерігач. Спостерігаючи.
Так, ти «дуже» об'єктивна.
Та я об'єктивна! Я… Я… Слухай,
я… Я склала про нього враження. Я свідок того, який він.
Свідок його краси, так.
Я вже… Я… Я вже йду. Бувай.
О, ти така радісна.
ТЕНГФОРД-ХАУС
Вітаю, Белло. Ви рано. Я хотів вам писати.
Я заважаю Вам?
Ні. Все гаразд. Це все, Бенджаміне.
- Ваша світлість. - Дякую.
Можна?
Авжеж. Так. Я бачу, це костюм?
Так. Але спершу. я подумала,
це додасть святкового настрою вашій сьогоднішній
зустрічі. Хто така леді Жозефіна?
Даруйте. Це… Це не моє діло. Я… Я перепрошую.
Усе гаразд. Прошу, сідайте. Це друг. Е-е-м,
і я би неабияк протестував би проти цього, якби зустріч не було скасовано.
Гаразд. Я взяла костюм, про який йшлося. Та я не могла не надати вибір. Отже…
Смужки. Це діловий стиль, та є родзинка.
Дуже велика. Так. Але залишімо оригінал.
- Може, поміряєте? Бо він дуже… - Не сьогодні.
Кажу вам, я маю образ в голові. Вам буде личити.
- Я тоді залишу тут. Якщо надумаєте. - Щиро дякую. Так.
Було б чудово. Я перепрошую, що ви їхали так довго…
- О! Даруйте. Е-ем… - Е-е-ем…
Гаразд. Ні-ні, жодних проблем…
То чи були якісь проблеми
після того сніговика?
Е-е-е, поки ні. Е-е, на жаль, інші заголовки ще більш обурливі. Так.
Я маю попрацювати.
- Так. Я теж. - Так.
Я теж. Е, я тут… Я помітила, що у вас немає ялинки.
Так. Я гадаю, Бенджамін не бачить потреби. Герцогський обід відбудеться у готелі.
І я вертаюсь до Англії - одразу ж: у переддень Різдва.
Але ялинка треба. До Різдва ще тиждень.
Я певна, ви ніколи не обирали ялинки.
Ця ставка у вас не виграє. Однак років минуло чимало.
Я не думаю, що рій фотографів полізе звідусіль, поки ви шукаєте ялинку.
Ні. Не на моїх землях.
У вас ялинки ростуть тут?
Так. Просто плантація.
Є час прогулятись?
Ну, мій родинний маєток існує уже сотні років. І кілька годин ні на що вплинуть.
Ходімо шукати ялинку?
Так! Добре. Клас. Супер!
Прекрасно. Ходімо.
Обирати разом ялинку - це наша була улюблена сімейна традиція.
Це було на ялинковому базарі, а не в чарівному лісі, як цей. Але, е-е,
це було весело. Ми з моїм братом шукали
найбільшу ялинку з усіх. А мій батько протестував,
вдавав, що хоче меншу за розміром.
Але ми перемагали.
А вдома мама робила знаменитий гарячий шоколад.
Звучить смачно. І чим він знаменитий?
О! Знаменитий у нашій сім'ї.
- О! Добре. - Так. Отже, вона топила шоколадну стружку,
додавала ваніль, корицю, масло й молоко. І це було диво.
А що ви? Є улюблені святкові традиції?
Так, різдвяні пакунки. Щороку, за вечерею, перед пудингом - для вас - десертом,
я відкривав свій і завжди отримував машинку. Я мав цілу колекцію!
А коли пішов до школи, моя мама віддала їх місцевій
дитячій лікарні.
Не спитавши?
Ні, звісно, спитала.
Я був згоден. З них там більша користь
це радість для дітей.
Краще ніж, лежали б на полиці, знаєте.
«Обов'язок перед самим собою».
- Ходімо! Ми майже на місці! - Так. Саме так.
Ви…? Ви теж щось чули?
Так. Якраз вчасно. Бенджаміне, сюди!
О, так, ваша світлість! Я вже біжу.
Що це буде?
О, ти не єдина, хто має веселі святкові традиції.
Це традиція, яка дуже тішила ваших батьків
щороку на Різдво.
Гарячий шоколад у лісі?
Так. Дійсно. Допомогти?
Звісно, ваша світлість.
Минуло багато часу, відколи герцог наважився вийти
і обрати різдвяну ялинку.
Так, дуже. Я майже забув, як тут мальовниче.
Так.
Я рада, що деякі традиції повертаються до нас.
Дозвольте…
О! Дякую.
Це неймовірно.
Гарячий шоколад?
Так, звісно. Дякую.
Шоколад… Мій улюблений. Отже, розкажіть, ви завжди мріяли стати стилістом?
Так. Авжеж. Ще до моїх стильних сніговиків.
Я любила створювати одяг і аксесуари для своїх ляльок. Дякую.
А потім для друзів і сім'ї. Я брала десять центів за річ.
О, справді? Підприємливо. А перша робота?
Моя перша робота - в універмазі. Найбільше я любила,
коли люди звертались до мене.
З чим? Як поєднати светр і спідницю?
Так. Але здебільшого - це допомогти людям дібрати те, що їм личить.
Коли ти сам собі подобаєшся, це… Це дивовижно.
Те, як зростає впевненість у собі. Я хочу сказати: я обожнюю дивитись,
як мої клієнти такі окрилені і сміливо дивляться вперед у цьому світі.
То це ваша пристрасть?
Авжеж. І я дуже рада. Я після коледжу відкрила свій
магазин в моїй квартирі. І тепер у мене бутик.
І я хочу розширити свій бізнес. Це буде пересувний «стилемобіль».
І що це таке?
Я хочу придбати велику вантажівку-гардероб,
щоб їздити до клієнтів. І не лише для їхньої зручності,
а й для терапевтичних цілей.
«Шопінг-терапія» на колесах, так?
Так. Знаєте, я буваю в Центрі для літніх людей.
І, ви не уявляєте, як тішать нові намисто і шаль
або сорочка і метелик.
Я хочу робити це для інших центрів. І пацієнтів лікарень. Знаєте… Трішки.
Трішки стилю, щоб підняти дух.
Це геніально. Ти згоден, Бенджаміне?
Так.
Коли старт?
О. Е-е. Ну, я… Я маю бізнес-план. І просто,
знаєте, ми тільки. розвиваємось.
І… Хвилинку! Дивіться. Он та ялинка.
Найкраща з усіх. Лишень подивіться. Так?
Авжеж. Авжеж.
То що, ходімо?
Так. Певна річ.
Так, так.
Сокиру, будь ласка.
Дякую.
Ідеальна.
І була тут весь час.
М.
ТЕНГФОРД-ХАУС
- Так! - Це фантастика!
Еге ж.
Що далі?
Зірка. Чи будете люб'язні?
- Так, авжеж. - Добре.
Барабанний дріб, будь ласка.
Ялинка стильна!
Тепер вона покаже себе світу без жодних сумнівів.
Отож бо. Так.
Тепер ви ще й стилістка ялинок.
Додам це до свого списку послуг.
Так. Е-ем, я дуже задоволений. Вона значно краща,
ніж мої… Хм. Так. До речі… О.
Усе гаразд?
Наше спільне ліплення сніговика потрапило в газети.
«Герцог Тенгфорда швидко оговтався після розставання з колишньою».
Якийсь «снігопад» новин.
Дуже смішно. Е-е, даруйте, я маю подзвонити Конні.
Ви не стомились? Сядете за кермо?
Ні. Я в нормі.
- Чудово. - Чи йдемо ми завтра на
обід у притулку для тварин?
Так, авжеж. Я відправлю Бенджаміна забрати вас із бутика, якщо треба.
Дякую. Так.
- Добре. - Стефане…
Так?
Схоже, вам було весело. Це не погано.
Ваша правда. Могло бути гірше. Вони могли втягнути вас у це. І, на щастя,
цього не сталося.
ОБІД У ПРИТУЛКУ "ВРЯТУЙ ТВАРИНУ - ВЧИНИ ПРАВИЛЬНО!"
Дякую. Дякую. Це важливо. Дякую вам. Чудовий виступ. Дякую.
Чудова благодійність. Моя кузина взяла собаку з притулку.
Хм, це переваги мого титулу. Можливість допомагати людям і тваринам завдяки моєму
патронажу.
Е-ем… Можна…? Нерівно…
Ось так.
Дякую.
М, це знову Конні. Даруйте.
Так, звісно.
Алло?
О! Гаразд. Що ж, кількість гостей так скоротилась,
мабуть, потрібно все скасувати. Ні, звісно, я не хочу.
Хм, так, добре. Продовжуй. Скасуй оренду готелю.
Я решту гостей повідомлю.
Усе в порядку?
Звісно. Так. Але ми скасували різдвяний
герцогський обід.
Що?! Чому?
Список гостей дуже скоротився. Очевидно,
ніхто не хоче асоціюватись зі мною через страх негативного іміджу.
Це абсурд.
Для вас, напевне. Але не для моїх колег у Лондоні,
які мали прилетіти на цю подію.
Влаштуйте тоді свято?
Знаєте, забудьте про цих людей. Оголосіть про новий захід.
Запросіть друзів і однодумців звідси, з Америки.
Ви знаєте багато людей… Купу людей.
Запросіть їх усіх і покажіть тим,
хто читає ці статті, що це неправда.
Ми вже відмінили готель. А шукати інше місце пізно.
А якщо «Тенгфорд Хаус»? Він недалеко звідси. Там гарно. І є місце.
Це неможливо. Єдине придатне там місце - салон. І він зачинений.
Ще чотири дні до Різдва. Достатньо часу, щоб прибрати там і все підготувати.
- І… - Кажу, це не варіант.
Перепрошую… Це не… Це не варіант.
Гаразд. Це було припущення.
Е-ем, якщо це все, я гадаю, що можу… Я повертаюся в бутик.
Цю подію завершено. І я… У мене цейтнот. Е-е, на мене чекає клієнт. Дякую.
Белло! Стійте! Прошу!
Так?
Я хотів би все пояснити.
Ви не мусите пояснювати.
Я прагну, щоб ви зрозуміли.
Що саме?
Я казав Вам, що мій батько любив «Тенгфорд Хаус».
Це був улюблений з усіх його маєтків.
Саме там моя мама чекала на різдвяний захід «Благовіст і мішура».
Який щороку проводила в салоні.
Мені було десять, як вона захворіла.
Вона так і не одужала.
Мій батько… Зачинив цю частину маєтку.
І ніхто тобто, з тих пір… Ніхто не бував там.
Я перепрошую. Я не знала.
Відтоді свято перетворилось на маленький обід у готелі. З тих пір так і повелося.
Я казав, що не був у «Тенгфорд-Хаус» сім років
Але значно довше я…
У горя немає кінцевої дати.
І кожен по-своєму вшановує рідних.
Шана. Так.
Певно, час відновити різдвяний захід «Благовіст і мішура». Так.
Цього хотіла б моя мати.
А ти хотів би?
Так! Так! Так, я радо повернув би різдвяний настрій
у «Тенгфорд Хаус». Як це було, коли я був дитиною.
- Вибач. - Допоможеш, так? Залишишся в
маєтку. Щоб не їздити туди-сюди щодня.
Знаєте, я… Я хотіла б. Але я, я… Не знаю, чи вдасться.
Я заплачу. Вдвічі більше.
Не в цьому річ.
Белло…
Прошу.
Я буду рада.
Дякую.
Гаразд. Тоді вертаймося?
Так.
Стривай. Ти переїжджаєш у «Тенгфорд-Хаус»?
У гостьовий будинок.
Ясно. Добре. Що ти думаєш?
Ну, це легше, ніж їздити три години щодня. І… Чудово… Е-ем, знаєш,
його секретарка та інший персонал прилітають сюди завтра рано вранці.
На різдвяне свято?
Так. На захід «Благовіст і мішура». Це буде неймовірно. Він відбудеться.
Відбудеться. Ми це зробимо. Це буде супер. Це буде супер.
Белло, ти в порядку?
Е-е-е. Так, просто це складно - тримати самотужки
фронт перед самим Різдвом.
Усе добре.
А в клієнтів, можливо, ні.
Я, я не знаю, чи це вдале рішення.
Та… здавалося, це правильно.
Це твоя справа. І я з тобою.
Дякую.
Крім того, хіба герцог не обіцяв подвійну оплату?
Угу.
Ці гроші можуть дуже прискорити створення «стилемобілю». І я справлюся. Гадаю.
Якщо треба, можеш відправити одного-двох клієнтів
до «Стилю Стейсі» навпроти.
По мірі появи проблем. А я рада, що ти будеш поруч зі своїм герцогом.
- Коли їдеш? - З самого ранку.
Гадаєш, багато хто прийде на його захід? Часу вже обмаль.
Як часто американців кличуть на різдвяне свято в герцога?
Так і є.
Добре. Схоже, для нього все готове.
Белло, в тебе сукня є?
Е-е. Ні. Я про себе забула.
Чого я не дивуюся?
Ще одна краватка.
У мене є класна сукня. Але, на жаль, гарбуза не буде, щоб створити карету.
Як добре, що це зовсім не казковий бал, так?
А це точно? Лови своє щастя.
Моя щастя - це коли розвивається бізнес. «Стилемобілі» в кількох штатах. І, може,
кілька міжнародних крамниць.
Добре. Що ж, дзвони мені, якщо треба.
Мередіт, ти найкраща.
Я знаю. Того ти любиш мене.
Піду принесу твою сукню.
Добре.
О! Дякую.
Я занесу ваші сумки і пакунки.
Ще раз дякую.
А-а, нарешті. Я хочу позайомити тебе з
моїм секретарем - Конні. Вона щойно прилетіла. А це Белла.
Рада знайомству.
Добре долетіли?
Так. Я рада знайомству. Як добре повернутися у Тенгфорд-Хаус. О,
- Бенджаміне. - Даруйте.
Так. Дякую. Я так вдячна Вам за допомогу зі святом.
Все, що я можу - зроблю.
Ваша світлість, я повідомила, щоб ваш багаж доставили сюди,
як він прибуде звідкілясь. І сподіваюся, до двадцять третього.Е-е,
клінери і декоратори завершили в салоні. І починається підготовка до свята.
Гостьовий будинок готовий. І Джордж готує ваше улюблене курча на обід.
Чудово. Я ж казав, на планеті немає нікого більш ділового, ніж Конні.
Пора вас розмістити.
Якщо дозволите, я сам проведу Беллу в гостьовий будинок.
О! Розуміється. Удачі.
Дякую. Отже, ходімо?
- Так. - Гаразд…Як доїхали?
Дякую. Все добре.
Колись давно це були стайні. Але моя прабабуся переробила
їх під гостьовий будинок.
Це були стайні?
Так. В ті часи в нас лишались на місяць і більше. І моя прабабуся бажала,
щоб її гостям було комфортно. Знаєш…
Вибач. Вибач… Вибач.
Усе гаразд.
Так.
- А в тебе теж? - Так.
О мій боже! Тут так чарівно! Наче зі збірки казок.
Тобі буде зручно?
Я, мабуть, до міської квартири не вернуся. Я жартую.
Агов! Ваші валізи. А пакунки з одягом - у кімнаті Вашої світлості.
Щиро дякую.
Ох, Конні сподівається, що вам усе припало до душі?
Передайте їй: все чудово!
Авжеж. Раптом щось потрібно, повідомляйте.
Так. Дякую.
Дякую, Бенджаміне.
Яка це краса!
Що показати далі? Решту будинку чи землі?
Е-ем, землі.
- Тоді ходімо. - Добре.
У тебе є власна зимова країна чудес.
Так, мої батьки гуляли тут, тримаючись за руки.
Так романтично. Ти привозив сюди подруг?
Я мав кількох в університеті. Але нікого особливого,
щоб привезти в Тенгфорд-Хаус. А Сідні - вона не любила холод.
Їй краще Майорка, Сен-Тропе для відпустки.
А минулого року вона вирішила
робити собі кар'єру в Америці.
Це вона вирішила влаштувати обід у Нью-Йорку цьогоріч.
Якщо це заради слави у соцмережах - їй, безперечно, вдалося.
Вибач. Це неприємно.
Е-ем, ти, певно, бачила статті.
О, я не вірю всьому, що читаю в Інтернеті.
Справді? Це добре.
Насправді ми не сходились характерами. Знаєш, Сідні полюбляла драму в житті.
А я не дуже динамічна особистість, як ти, мабуть, зауважила.
Я більш стриманий і поміркований.
Е-ем… Гаразд. Перш за все, ти супер. А по-друге, багато хто скаже:
стабільність - це сильна сторона.
Мій колишній був… Непередбачуваний і спонтанний.
Ви з ним розійшлися у мирний спосіб?
А ти сам оціни. Торік, за два тижні до Різдва,
він скасовує всі плани. Причина - він їде в Беліз.
Твій партнер їде в іншу країну? Не сказавши тобі?
Так.
Хробак.
Хробак? Він саме такий. Я згодна.
Дякую.
І це після того, як ми вже придивлялися обручки, і…
Справді?
- Так. - Немовірно. Шкода, що ти пережила це.
Усе гаразд. Погуляймося ще?
- Звісно. - Я подивилася б стайні.
Так, авжеж. Після Вас.
Не варто було довіряти йому. Бо він був пустомеля.
О! Можна?
Так, авжеж.
Слова, не підкріплені діями, - порожні.
До речі, про ці таблоїди.
Чому ти не захищаєш себе від брехливих звинувачень? Розкажи їм правду.
Це правило, якого ми завжди дотримуємося. «Без жодних скарг; без пояснень».
Це слабка позиція. Ми за те,
щоб не втручатись і бути нейтральним.
Так, Шедоу?
Дякую, Елен!
Чарівний кінь у чарівному місці.
Так. О! Дивись-но. Конні, мабуть, знайшла в коробках і повісила.
Це твоє?
Ну, це я в сім років зробив у подарунок мамі.
Вона сиділа тут з чаєм. Чекала птахів.
Любила снігурів.
Такий продуманий подарунок від семирічки.
О, дякую. Ми з батьком часто сідали тут із нею.
Яких ти любиш птахів?
- Люблю горлиць. - «Святковий» вибір.
Так.
Чому їх називають «туркавки» - цікаво? Колись я чув таку назву.
Ну, власне, слово «туркавка» - не просто так.
Адже це той звук, який ці птахи завжди видають.
«Тур-тур»! Я гадаю,
саме тому мене взяли на роль горлиці
у шкільній різдвяній виставі.
Я б подивився. Бо ти чарівна.
Ну, я не забула свої слова. «Тур-тур», «тур-тур». Вибач. Я така кумедна. Пробач.
Ні, аж ніяк. Мабуть, це знак того, що я чиню правильно,
відновивши захід «Благовіст і мішура» у Тенгфорд-Хаус.
Авжеж.
Стає холодно, так?
Трішки.
Авжеж. Ходімо?
- Можна твоє пальто? - Дякую.
Так. Так. Авжеж.
А що…?
Так. Це салон.
Прошу.
- Звісно. - Так.
Мгу. Стільки часу минуло.
Знаєш, якщо це… Якщо складно, можемо повернутись пізніше.
Або заходь туди без мене. Я розумію.
Ні-ні. Я… Я гадаю, пора. Так? Ходімо?
- Добре. - Чудово.
Я бачу, Конні створила святкове диво. Поглянь лишень…
Улюблена кімната твоєї матері…
Яке гарне фото. Така прекрасна сім'я.
Дякую. Я вже давно не бачив цієї світлини. Це… Це тут…
Це моя мама на різдвяному заході «Благовіст
і мішура». Багато років тому.
Так…
А це…Це що, ти?
А, так. Я тоді був стильним, правда?
- Такий ще милий. Що сталося? - Не знаю. Гадаю, мені варто
знову вдягти комбінезон із панамою.
О, так. А я насправді прихильниця
туфель із пряжками.
Не хвилюйся. У мене ще є пара.
Можливо, варто знайти такі для моїх віп-клієнтів.
Перепрошую. Я гадав, що я твій єдиний.
Ну, ти мій улюблений віп-клієнт, якщо це тебе заспокоїть.
Так. Мені стало легше. Дякую. Вау! Знаєш, салон став кращий, світліший,
ніж я пам'ятаю. О, поглянь на це.
Грамофон.
Атмосфера розкішна. Я тут… Я відчуваю настрій усіх заходів і танців,
які відбувалися тут.
Ще працює.
Дозвольте?
Добре.
Ти вальсуєш так гарно.
О! Дякую. В школі був факультатив із бальних танців.
Добре.
А де ти навчився?
Із відеоуроків.
Ні. Справді.
Що ж, усі герцоги танцюють.
- Ой. Ой. - Вибач, люба. Я
перестарався. Так? Конні… Вітаю!
- Перепрошую, ваша світлість. - Ні, не варто. Що у тебе?
Я… Я… У мене записку для вас.
О! Я маю цим зайнятись.
Так, авжеж. Так, роби, усе що потрібно.
Чудово. Ти ж розумієш, що це може зайняти решту дня.
Жодних проблем.
- Чудово. Ще побачимось. Дякую, Конні. - Так. Добре.
Танець з герцогом? М?
Та він танцює з усіма дамами у бальних залах, і…
Насправді ні.
Треба ще стільки всього зробити перед святом. І я тут для цього. Тож.
Підказуйте. Що я… Що робити?
Відпочиньте. Це був складний день. Я надішлю. вам тацю. А потім поскладаємо.
- Подарунки для гостей. - Добре. Так.
Чудово… Ще одне. Робіть крок, а потім переносьте вагу.
І завжди п-п-пальці тягніть. на кроках убік.
Гей! Як там справи? Як там клієнти?
Ну, Вайолет не рада, що тебе нема, хоч і працюєш з ВІП-персоною.
Вона пішла у «Стиль Стейсі». І з нею Даніель.
О! Це… Це була помилка. Я… Я навіть не знаю,
чому я тут. Авжеж, тут класно, але…
Белло, ти варта більшого, ніж успішна кар'єра.
Я протягну недовго, якщо втрачу клієнтів. І нам потрібен стабільний дохід,
щоб дати кредит.
Ну, коли герцог розрахується, кредитний інспектор заспокоїться?
Залежить від часу й іншого. Так. Напевно. І… І саме тому я тут. Тому я тут.
Це багато часу. І це купа грошей.
Белло, зупинись. Насолодись… Адже хто зна? Може, ми змінимо назву бутика на
«Кутюр герцогині Белли».
Ні-ні-ні. Не… Навіть не думай. Ні. Просто тому, що я. тішуся його компанією;
і він такий привабливий; і з гарними манерами;
і ми танцювали - нічого не буде. Це… Нічого не значить!
Це нічого не значить! Я, я… Я не ризикну зблизитись із
чоловіком, який чкурне на інший
край світу, не сказавши мені ні слова. Чому ми говоримо про це?
Герцог не такий. Та… Та… Ти танцювала з ним?
Так. О! Я мушу йти. Дзвони, як буде потрібно.
Ні-ні-ні. Не збивай. Не збивай. Я хочу…
- Як вам обід? - Не збивай.
Смачно. Так. Так.
Я заберу тацю пізніше. А зараз я маю провести
Вас до Конні в їдальню.
Так. Добре. Ще купа справ. Гадаю.
Так. Дякую.
Тож, як довго ви працюєте в цій родині?
О! Е-е, уже тридцять шість років.
- Ого! Стільки часу. - М-м… М-м. Так. І майже весь персонал
- давно тут. Герцог і герцогиня. були найдобріші, найщедріші люди.
Я припускаю, такий і Стефан?
О! З ним працювати так легко. Так. Ставиться, як до рідних.
В дитинстві він був який?
О! Е-е, він був, е-е, чудовий. Диво! О! І дуже вихований. Так. Я пам'ятаю.
Один лиш раз, коли його дуже лаяли його батьки.
- Невже? - Угу.
Ого. Що зробив?
Добре. Йому було, е-е-е, десь вісім років. Він взяв усі кишенькові.
І придбав аж двадцять собак у місцевому притулку.
Ох, вони витоптали герцогині всі найкращі квіти. Зжували все взуття. І,
треба зауважити: вони дзюрили всюди.
Господи.
І це милий хлопчик дав слово своїм мамі і батьку,
що як перший вияв милосердя - він знайде новий дім для всіх собак.
І ось так виник «Фонд адопції тварин».
Яка історія!
Знаєш, ти не знайдеш кращого чоловіка, ніж він. Він чесний, добрий, вірний,
завзятий.
Це здається мрією.
Це так. Йому зараз нелегко. Зрада Сідні його підкосила.
Вона дала слово не говорити публічно про їхні стосунки.
О!
Як… Як знову довіряти після такої зради?
Я гадаю, треба сприймати нових людей без жодних
упереджень, даючи шанс… вірити собі, що ти впораєшся з будь-чим.
М?
Це… Добра порада.
М. Що ж, стосовно порад: я не думала, що герцог знову відкриє Тенгфорд-Хаус.
І відновить «Благовіст і мішуру».
Я розумію, що герцог не обговорюватиме публічно
негативні статті таблоїдів. Але… Я не…
Я не… Не знаю,
як отримати позитивний відгук
про нього на різдвяному заході.
Моя люба, це було б добре. І я… Я зізнаюсь: що моє серце радіє,
коли Стефан усміхається. Е-е, схоже, він стає відкритим,
веселим. Що б ти не робила, моя люба, продовжуй.
Червоні найсмачніші.
Так.
Будьмо!
Заходьте!
- Доброго ранку! Сподіваюсь, не заважаю. - Ні. Ми закінчили. Який гарний сюрприз.
Вау! Ти така гарна.
Дякую. Класна…
Я з цим згоден. Я й не думав, що це мій колір. Але сорочка гарна.
Підкреслює очі.
Я зашарівся.
Ти почав мені довіряти, га?
Так, виявляється.
- О, я працювала. Тут треба прибрати. - Так, так. Авжеж.
Складно повірити, що завтра двадцять третє грудня.
І я прошу вибачення, що залишив тебе вчора.
О, все гаразд. Ти зробив те, що було потрібно?
Зробив. Дякую. Я щороку вручаю нагороду від Фонду.
І разом з нею грошовий приз. М-м, треба було підкоригувати мою промову.
У тебе є ранкові зустрічі?
Ну, я взяв вихідний. Щоб втекти з кабінету й від цих статей.
А так можна?
Я не знаю. Але зробив.
Чим займемось?
Ну, треба спитати Конні, чим допомогти до свята.
Можна з вами?
- Авжеж. - Чудово.
Ханна, наш пекар, має в меню улюблений герцогом
різдвяний тришаровий торт.
Який цікавий.
Скуштуєш - скажеш. Він нереальний. Конні… Белла сама незрівнянно пече.
- О, я… Точно не буду… - О, прекрасно! Слухайте, я маю
зайти до Джорджа й Ханни на іншу кухню.
У вас дві кухні?
Так. Вони готують пиріжки із м'ясом на завтра.
Тож я з радістю доручу тобі торт.
- Е-ем, ну, я… - Ми впораємось.
Е-е… «Незрівнянно пече»? Ти забув, як я казала, що в мене більше невдач,
ніж успіхів.
О, просто йдемо за рецептом, так? Хіба це складно?
- О ні. Стій. - Чого крем такий рідкий?
- Я не… О! Ловлю. А тепер що? - Um, maybe it needs
more? That might help. Okay.
- Е-е, може, треба ще? Може… Так. Добре. - Добре. Зараз…Ні, це… Це не добре. О ні.
О ні, ні, ні, ні. А ці листочки? Мабуть, треба додати. Так?
- Так. Але вони не тримаються. - Ні-ні. Дивись. Дивись сюди.
Так.
- Гаразд. Ось тут - ось тут гарно. - Прогрес. Так святково, так?
Я лиш… Цікаво, як робляться кола.
Це ж ти дивишся пекарські шоу. Так? Розкажи, як треба.
То майстри справи. А ми як сліпий із глухим, ваша світлість.
- Дозволь мені… Е-е-е. «Чудово». - Ой! Е-е-е…
Ось. Хвилинку.
Добре, що моя стилістка готова до всього. З неймовірним вибором одягу.
Так. Так. Ой.
О мій…
Це так… прекрасно, ваша світлість. І ти теж, Белло. Я з-з-знаю: це смачно.
Так.
- Конні. - Так?
Ти повісила мамину годівничку, так?
Так. Усе гаразд, ваша світлість?
Так, авжеж. Я хочу знати, чи є корм для птахів?
О! Е-е, здається, він у стайні. Я скажу Бенжаміну, щоб приніс вам трохи.
Ні-ні-ні, я сам. Я візьму лиш відро. Зараз…
Я перепрошую за торт. Чи можу я чимось ще допомогти сьогодні?
Е-ем. Сходи за кормом з його світлістю?
Гаразд. Вдягну пальто.
Добре.
- Знайшов. - Угу.
- Конні? - Так?
Його ж не подаватимуть на святі, так?
Ясна річ - ні.
- Дуже радий. - Так.
Дякую.
Гаразд.
Я чув, що птахи у Тенгфорд-Хаус
мають вабагливий смак.
- Що ж, я бачу, корм тут першокласний. Тож… - Так. Пане снігур,
бажаєте товченої кукурудзи?
Насіння соняшника?
Пшона, що тане в роті?
В роті тане? Чи у дзьобі?
В дзьобі тане. Прекрасно.
Я маю ідею і хочу поділитись.
Звісно. Поділися.
Ну,
вчора ми говорили з Конні про можливість позитивного висвітлення у пресі
твого заходу. Я хочу, щоб люди побачили те, що я бачу.
Що саме?
Ну, ці щирі моменти, коли ти - це ти. І твій…
твій інтелект, щирість, добрий гумор, шарм. Це тебе прикрашає.
Що ж, мені справді приємно.
Дякую, що довіряєш мені. Я хочу, щоб люди знали.
Дуже добре.
Добре.
Ось так! Здається, готове.
Дуже добре.
Ходімо?
- Так. Так. - Поглянь, там маленьке гніздечко.
Що це тут робить?
Гарячий какао подано. Хочеш?
Так, звісно.
Коли я був хлоп'ям, мама читала мені цю збірку казок,
щоб я швидше заснув.
- Справді? - Справді?
І ти любив ці казки?
Про щастя. Кохання на все життя.Так, авжеж.
- За тебе! - За тебе!
Тут так затишно.
Ти якась щаслива.
Авжеж.
Якщо я не подякував тобі, дозволь це зробити зараз.
Крім створення твого стилю… А ти супер, до речі.
Я… Я не зробила нічого. Насправді, хм. Я не дуже й тут потрібна.
Ні. Ти зробила дуже багато. Ти тут зі мною. І я дуже ціную це.
Особливо, що надихнула відкрити
весь «Тенгфорд Хаус».
Я ні до чого. Ти був ти. Це твоя відкритість. Сміливість.
Це ти мене таким зробила.
Ох!
Але я… Я рада.
Ваша світлість! Конні сказала, що ви тут. Ваш багаж…
Він тут?
Так!
- Якраз перед святом! - Я подумав, що треба вам сказати.
І-і-і, е-ем, я поставлю в гардероб.
Ні-ні-ні. Ні-ні. Слухай, я піду з тобою. Перевірю, чи там все є.
Завтра напружений день. Але, звісно, ми зустрінемось на святі.
Авжеж.
Добраніч, Белло.
Добраніч.
КАЗКИ
Якби ти була тут.
Дякую за запрошення. Та я буду тут, з'ясую, як фарширувати індичку.
Що ж, як ваші справи з герцогом?
О, я знала. Я знала!
Гей, вчора ми… Майже цілувались.
Це насправді?!
Я не знаю! Я не знаю! Я, я лиш… Він герцог,
так? А я… Я виросла на вживаних речах. І ще, так, ми із різних країн.
Коли кохаєш - то знайдеш, що робити.
Яка ще любов? Я знаю його кілька днів.
Я читаю все по обличчю.
Знаєш, я казала йому розслабитись. І… Може, треба самій так вчинити?
О!
Що таке?
Це з банку.
Тут, е-ем…
«Ми змушені відмовити вам у наданні кредиту
через Ваш нестабільний дохід».
Е-е. Може, коли герцог зробить платіж, то банк перегляне…
Так. Може. Знаєш, я, я… Я не можу думати. Я маю готуватися до свята.
- Так, іди. І зроби все, що можеш. - Так.
Хвилинку. Ох!
Що таке?
Я… Я не взяла туфлі. Ох! Це все, що тут є.
- Це не піде. Ніяк! - Я знаю! У нас тут є
взуття. Я підвезу його тобі.
Ні. Немає часу на це Бенджамін.
Так! Бенджамін!
Чекай, чекай, чекай. Алло, Бенджаміне? Я-а-а… Рятуй мене.
О! Неси це до другої зали. Добре? Це дуже гарно.
Даруйте.
Вау! Ти просто розкішна.
Дякую. Ти дуже симпатичний теж. І цей синій смокінг -
дуже стильний на тобі.
Я дам контакти моєї стилістки. Вона найкраща.
- О. - Їй вдалося витягти мене з моєї
шкаралупи. Можна вас на танець?
Я буду рада.
Я й не думав, що цей вечір буде такий.
І я також.
О!
Що, що, що він тут робить?
Стефане, зажди! Я запросила його.
Ти що? Навіщо?!
Для позитивного висвітлення щирих моментів,
пам'ятаєш? Я… Але ж ти знав.
Ні. Ні. Я нічого не знав
Я ж хотіла… Я…
Бенджаміне, виведи його.
Сер, час вам піти. Прошу вас.
Стефане.
Стефане, будь ласка.
До побачення, сер.
- Я не хотіла. Я, я думала лиш… - Це не гра у шахи. Я не
пішак, щоб мною ходили по дошці.
Я не збиралася цього робити. Я хотіла лише…
Допомогти. Так, я знаю. І дякую за це.
Що ж, я… Поки не забув, оскільки добігла кінця наша ділова угода.
Ось твій чек.
Дякую.
Дуже ціную твою роботу.
Ділова угода. Так. Бо цей тиждень. був суто професійним. І на цьому все.
Абсолютно. Так.
Добре. Що ж, е-е. Я дуже ціную тебе,
як і всіх моїх клієнтів. Це гарне свято. І я, е-м, піду візьму пунш.
Насолоджуйся.
Я зараз. Белла. Так?
- О! - Джеймі.
Рада знову бачити.
Привіт! Знаєш, я завжди хотіла побачити Тенгфорд-Хаус.
Тут так розкішно.
- Вітаю, мій любий. - Джозі! Привіт!
Чудовий вигляд.
Це леді Жозефіна. Колись.
Вона і Стефан вчились разом у школі. Вона дуже гарна. І віднедавна самотня.
Між ними щось є. Вона розкішна. М, з неї була б ідеальна герцогиня. Згодна?
- Я-а-а… Я… - Я знаю, преса була безжальною до
бідолашного Стефана. І я зрозумію, якщо він приховує їхні стосунки.
Я, я, я… Я не зовсім в цій темі.
А ти в порядку?
Так. Знаєш, я просто… Тут трохи душно для мене.
Гадаю, я вийду подихати.
- Белло! Як ти? Все добре? - Так, усе гаразд. Я вийду подихати.
Так. О! Я рада, що туфлі леді Жозефіни тобі пасують.
Вони леді Жозефіни?
О, так. Між нами кажучи, у неї стільки валіз. Але вона дуже щедра.
І все одно пожертвувала б їх на благодійність.
О! Усе, треба йти. Скоро вечеря.
Конні? Ти бачила Беллу? Я не бачив її перед врученням.
Ні. Я теж не бачила, ваша світлість. О! Промова була прекрасна! Вона буде вдячна!
- Так. Якщо побачиш її, повідом мене. - Угу. Так.
Дякую.
Белло?
Ти тут?
Ваша світлість…
Як мило.
Вона вгадала.
Її речей нема.
Пішла. Не сказавши «бувай».
Так, сер. Вона приїжджала, щоб готувати свято. Так?
Так.
Вона дає зрозуміти, що була тут лише заради роботи.
Схоже, що так. І, мабуть, в неї є власні різдвяні плани.
Так. Мабуть, ти правий. Я прийду за хвилину.
Привіт!
- Злякала мене. - Пробач.
Що ти тут робиш?
Я роблю інвентаризацію перед Новим роком.
Що ж, е-ем, як пройшов захід «Благовіст і мішура»?
Е-ем. Я пішла раніше.
Там щось сталося?
Ну, все це було просто мрією. Стефан одразу сказав:
це ділова угода. І на цьому все.
Даруй, але ти сподобалась герцогу.
Ти не чула його слів?
Це було в новинах зранку.
Про що ти говориш?
- О! Е-е, ми ще зачинені. - Я прийшов до Белли.
О! Вітаю!
Я вчорашній фотограф.
Так. Я, я… шкодую, що так сталось. Це було, е-е непорозуміння.
Я зробив гарні знімки. Проте є і не дуже вдалі.
Не всі вони на користь Вам і герцогу.
Це дуже люб'язно. За що?
Я зрозумів, хто Ви.
Ви - Белла.
Я хочу віддячити за Вашу доброту.
До моєї бабусі.
А хто вона?
Вірджинія. З центру для літніх людей. Ви не уявляєте,
як її тішать ваші щотижневі візити.
- Дякую. - З Різдвом Вас.
З Різдвом і Вас.
Іди дивись… Це Це в новинах. Не лише в таблоїдах.
«Герцог Тенгфорда знову відкриває Тенгфорд-Хаус і проводить Різдвяний
захід «Благовіст і мішура». Який гарний.
Поглянь на це. «Герцог Тенгфорда огголошує лауреата премії фонду
«Тенгфорд». Це тонна грошей. Престижну нагороду фонду «Тенгфорд», яка відзначає
видатних і заслужених громадян, які роблять світ кращим, а також щедру грошову
нагороду, отримала власниця бутика та стилістка Белла Спаркс».
Що?!
Щиро вітаю! Твій «стилемобіль» виходить на маршрут.
Банківський кредит не потрібен. Уяви, скільки радості ти принесеш
усім нашим «Вірджиніям».
Господи, це так! Я вертаюсь. Щоб подякувати.
Так. Е-ем, він же їде сьогодні до Англії?
Лише ввечері.
Удачі!
Щасливого Різдва, Бенджаміне.
Вам теж, ваша світлість. Це повідомлення.
Це запрошення на вечерю від лорда Ноа. Прошу, хай Конні відповість, що я буду
- один. - Авжеж.
Я припускаю, що лорд Ноа не читає газет, так?
Або якраз читає.
"БЛАГОВІСТ І МІШУРА" ГЕРЦОГА. НЕЙМОВІРНИЙ УСПІХ.
Вау! Це завдяки Беллі. Так?
Ви б їй подзвонили.
Ні. Е-е, Белла дала чітко зрозуміти
перед від'їздом, що вона була тут лише у професійній ролі.
Я, я не думаю, що вона відповість.
Я знесу ваші речі в фойє.
Так, так.
"БЛАГОВІСТ І МІШУРА" ГЕРЦОГА. НЕЙМОВІРНИЙ УСПІХ.
О! Белла?
Так. Е-ем, А Стефан ще тут? Я хочу поговорити.
Так. Він у салоні.
Добре.
Це я.
Здрастуй. Я не очікував тебе побачити.
Я… Я багато часу не займу. Я лиш… Я тобі дякую. За нагороду. І обіцяю,
що зроблю все можливе, щоб бути гідною.
Я впевнений в цьому.
Ти тут заради подяки? І все?
Так.
Гаразд.
Смужка тобі личить.
Дякую.
Белло. П-перш ніж ти підеш… Я хочу вибачитись,
що бурхливо відреагував. І я розумію твій від'їзд.
Ні. Ем, ем, ти пробач. Що я так поїхала… Ще й леді Жозефіна, і…
Я не хотіла втручатись.
Втручатись у що? Я не розумію.
- Ну, я… Що, ти… І вона не…? - Джозі? Ні, ні. Це моя
шкільна подруга. І все.
Справді?
Так. Ти серед усіх найкраще знаєш, що не варто вірити всьому,
що кажуть про мене.
Коли цей спалах блимнув, я… Я не знав, як реагувати… І, е-е. Я, я певен,
що ти зрозуміла, що мені важко комусь довіряти.
Я не правий. Ти була права. Позитивне висвітлення…
Неймовірний успіх.
Так. Я мав тобі довіритись.
Це чудово. Та чи, чи… Нормально, що я на фото?
Так, звісно, нормально. Я хочу, щоб ти була на всіх фото зі мною відтепер.
На всіх фото?
Якщо згодна.
Я розгублений, коли я в цьому світі без тебе.
Це насправді?
Авжеж.
Я ніколи не вірила у казки.
І вони жили…
…довго…
- …й дуже… - …щасливо.