Downloaded from YTS.MX
KIRÁLYI RANDEVÚ KARÁCSONYRA
Official YIFY movies site: YTS.MX
Helló! Boldog karácsonyt!
BELLA SPARKS BUTIK
Meredith!
Szia!
Hideg van kint.
Az biztos.
Ó, Violet és Danielle megkapták?
Igen, megkapták, és nagyon örültek.
Jó, jó, jó. A boldog ügyfél mindig visszatér.
Ami rendkívül fontos nekünk.
Ó, mi volt a bankban ma reggel?
Nos, a hitelbíráló átnézi a könyvelést. A legfontosabb a tartós pénzforgalom.
Szóval…
A mobil stíluskocsi zseniális ötlet. Erre igent kell mondaniuk.
Remélem.
Egyébként, hogy ment a múltkori randi?
Ó, azt lemondtam. Hol a zöld szalag?
Bella! Mégis hogy akarsz megismerni valakit, ha nem találkozol senkivel?
Oké, miután megtudta, hogy időseket járok szépítgetni, a fickó nevető fejet
- küldött. Na, érted már? - Jobb is, hogy lemondtad. De
a hölgyek biztosan örültek.
Ők nagyon is. Szeretem, ha az emberek jól érzik magukat. Ez a legjobb a munkámban.
Igen.
Volt egy kedves hölgy az idősotthonban, Virginia, új sállal és fülbevalóval,
és olyan volt, mint egy gyerek karácsonykor.
Imádom. Van már valami családi
programod karácsonyra?
A szüleim szenteste érnek haza az évfordulós hajóútjukról,
úgyhogy a karácsonyt együtt töltjük.
És mióta házasok?
Negyven éve. És nagyon boldogok.
Egy nap eljön a herceged és te is boldogan élsz majd vele.
És most énekelni fogsz?
Talán.
Nincs ma kiszállításod?
- De. - Akkor menj!
Jól van.
Ó, üdv újra, felség! Milyen volt az út?
Kimerítő. Öt órával később indultunk Londonból
és egy órát töltöttünk a kifutón.
Ez hosszú út volt. Hol van a csomagja?
Eltűnt.
Bízza rám, felség!
Jaj, ne!
Egy újabb lemondás. Mi van itt, Benjamin?
Ó, minden rendben, felség. Az elmúlt héten előkészítettem a Tangford házat az
érkezésére. Hihetetlen, hogy már hét év eltelt.
Ez Sydney ötlete volt.
Úgy tűnik, kevésbé érdekelte az örökségem,
sokkal inkább az amerikai közösségi profiljának kiépítése.
Á! Ő is csatlakozik?
Nyilván nem olvasta a legújabb bulvársajtót, ugye?
Nem.
Nem, annak vége. Mielőtt kérdezné, jól vagyok.
De hát…
És egyetértek. Jobb lesz így.
Így van. Szüksége lesz új ruházatra. Tudok egy helyet. Láttam a reptérre jövet.
Szép volt, Benjamin.
Ez igazán remek bolt.
Itt minden van, ami kellhet, amíg megjön a bőröndje.
Ha megmondaná a méretét, akkor én csak…
Connie!
Nem, vegye csak fel! Én beugrom a boltba.
Jó.
Köszönöm, jöjjön máskor is!
Viszontlátásra!
Helló! Üdv a Bella Sparks butikban. Bella vagyok, pihenjen csak, és ha kér egy
cidert…
Ó nem, köszönöm. Egy öltönyt szeretnék kiegészítőkkel és egy hálóruhát, kérem.
Remek. Van többféle, különböző tervezőktől, megmutathatom…
Ó, bocsásson meg! Egyáltalán nem érdekel a tervező, csak jól álljon, és
legyen középszürke színű.
Jó, akkor kérem a méretét.
Igen, hogyne. Szeretném minél hamarabb elintézni.
A szabóm elérhetősége. Ő tudja az összes méretemet, ami kell.
Oké, akkor még egyszer, szóval pizsama.
Hálóruha.
Hálóruha, bocsánat. Öltöny, zakó, díszzsebkendő, nyakkendő, ing…
Igen, ezt mindet. És vettem a bátorságot a címemet felírni.
Amilyen gyorsan csak lehet.
Snowy Crest, az másfél órányira van. Megcsináljuk, de feláras lesz.
Jó, persze, hogyne. Tessék!
Köszönöm. Mr. Brown. Segíthetek még valamiben?
Nem, ez minden. Mikor szállítják ki?
Ma este hét óra?
Kiváló. Szép napot!
Oké, szép napot, önnek is.
Oké.
TANGFORD HÁZ
Tényleg? Még két lemondás? Ez lassan nevetséges.
Várj egy percet!
Hagyja ott a csomagot!
Ó, a blokk a ruhazsákban van.
Igen. Muszáj aludnom, mielőtt teljesen kidőlök.
Jó. Holnap beszélünk. Jó éjt!
Ó te jó ég! Oda nézz!
Csodás.
- Ki volt ez? - Egy brit fickó. Stefan
Brown, talán. Jó üzlet, de bunkó.
Ó! Elnézést. Elnézést.
- Kell még akasztó. - Boldog karácsonyt.
Üdv a Bella Sparks Butikban!
Beszélni szeretnék a hölggyel, aki tegnap segített.
Sajnos nem tudom, hogy hol van.
Tényleg? Láttam, ahogy elbújt hátul, amikor beléptem ide.
Igen. Máris. Bella? Az új ügyfelünk beszélni akar veled.
- A fogasok. Igen. Ó, helló! - Igen.
Helló!
Mr. Brown, újra nálunk. Mit tehetek önért?
Akkor én most elteszem ezeket a fogasokat.
Talán a hálóruha cseréjéről van szó? Tudja, nem mondta pontosan, mit akar,
szóval én…
Szóval vette a bátorságot, hogy ünnepi dizájnt hozzon.
Nem volt rossz. Bocsánatot kérek a nyers modoromért.
Kimerült voltam egy hosszú úttól, ráadásul, a csomagjaim elvesztek,
de ez nem mentség a durva viselkedésemre. Remélem, elfogadja a bocsánatkérést.
Ez igazán felesleges, de… de hálás vagyok érte, Mr. Brown.
Stefan, kérem!
Oké.
Tudja, van egy sor hálóruhánk, ha kicserélné esetleg.
Nem, a választása elég kényelmes volt. Rég aludtam ilyen jól.
Ó, jó ezt hallani.
Ó! Ezt fel kell vennem. Elnézést.
Jó, persze.
Helló, Connie!
Igen, Connie, hét éve ez az első karácsonyi ebéd,
amit itt fogok megrendezni.
Na?
Aranyos.
El tudom képzelni.
Ó, igen.
- Oké, jó, oké. - Ez így nagyon jó.
- Remek, köszönöm. - Kérem!
Ki kell találnunk valamit.
Boldog karácsonyt.
A naptáram tele van találkozókkal, és… Jaj, ne!
Átjöttök valamikor, ugye?
Elfelejtettem a kísérőt.
Kamasz lennék? Csak mert jóképű és kedves a stílusa,
még nem érdekel. Mondom, hogy nem.
Különben is Európában él. És nem lehet agglegény.
Miért beszélgetünk erről?
Fogalmam sincs róla.
- Te kezdted. - Dehogyis.
- De igen. - Ó, visszajött.
STYLIST AZ ÜZLETBEN. EXKLUZÍV VÁSÁRLÁS. TAPASZTALAT.
Á, jól van, úgy tűnik,
a poggyászaim egy az egyben eltűntek. Látom,
hogy személyre szabott szolgáltatást
kínálnak, és én ezt kérném a hétre.
A felesége vagy a barátnője elhozza a poggyászait, ha meglesznek?
Meredith!
- Elég. - Nem. Agglegény vagyok.
Ó! A hetem tele van.
Teljesen?
Teljesen.
Szívesen segítek. Mit szeretne?
Ez kissé bonyolult lesz. Elmagyarázhatnám egy tejeskávé mellett?
Majd én viszem a boltot.
Örülnék neki.
- Nagyszerű. - Máris jövök.
Járt már Angliában?
Nem, de mindig vágytam oda. Nézem a főzőműsorokat.
Engedje meg!
Ó, köszönöm.
Szóval szeret főzni?
Nem, nem, csak nézem, ahogy mások főznek. Több kudarcom volt, mint sikerem.
Lefogadom, hogy minden finom volt.
Szóval, egy kettős üzleti ajánlatom lenne önnek.
Mint mondtam, az összes poggyászom eltűnt,
és 23-áig van egy hét. Megbeszélések, ebédek, vacsorák és a többi.
Mindegyikre ruha kell.
Igen. Csak szürkét és feketét hordok, szóval nem kell sok hűhó.
Oké. Mi a másik része?
Hadd kezdjem azzal, hogy ez szigorúan szakmai kérés lesz.
Kényes helyzetbe kerültem, miután több ilyen eseményre azt jeleztem
vissza, hogy viszek plusz egy főt.
Egy pillanat, szóval partnert keres?
Hivatalos kísérőt.
Értem.
Nyilván kárpótolom az idejéért.
Értékelem az ajánlatát, de egész héten ügyféltalálkozóm van.
Értem, sajnálom, nagyképűség volt feltételezni,
hogy nem eléggé elfoglalt a munkában, vagy az ünnepi tervekkel.
Az ünnepi tervem a butikról szól. De ettől még ez egy kissé szokatlan kérés.
Igen. Az. De inkább elkerülném a kérdéseket,
amiket a jószándékú barátok és ismerősök tesznek fel, ha egyedül látnak.
- És gondolja, ha ott vagyok, akkor majd… - Igen, persze, ez óriási segítség lenne.
Azt hiszem, hogyha néhány dolgot átrendezek, akkor esetleg.
Remek. Megegyeztünk? Felöltöztet és a hivatalos kísérőm lesz a héten. Persze
szigorúan szakmai alapon.
Persze.
Rendben.
Azt mondta, feketét és szürkét akar fehér inggel,
de én adnék neki egy kis színt a partira. Ez itt, kiemelné a szemét.
Zöld szeme van, ugye?
Igen. Ez tisztán szakmai felmérés volt az ügyfelem írisz pigmentációjáról.
Tudom, hogy ez nem randi, de mit veszel fel?
Egyértelműen nem randi, én vagyok a plusz egy fő haver.
De attól még lehetsz a bál szépe.
Csak azért megyek, hogy elkerülje a kínos kérdéseket
és pénzt kapjak. Ez nem tündérmese a szőke herceggel.
Csak mert a volt barátod inkább béka volt, mint herceg, nem jelenti azt,
hogy mind az.
A stílusa miatt lehet?
Talán.
Igen. Oké. Ezt elteszem, jól fog állni neki.
Majd én kiszállítom. Látni akarom a csodás birtokot,
te menj haza. És készülődj!
- Köszönöm. - A nem randira.
A közreműködésüknek köszönhetően háromszor annyi ügyfelünk volt, mint tavaly.
Ó, ez igazán remek, örülök neki.
Helló!
Helló! Jó, hogy eljött.
Pillanat, én nem ezt az inget tettem az öltönyhöz.
Igen, tudom, de az, amit kaptam, túl merész volt az ízlésemhez.
Merész? Mert nem fehér volt?
Merész, a mikroszálas poliészter, élénk virágmintákkal.
Bevallom, nem az én stílusom.
Nem?
Nem. Bemutatnám Jeffet, Jamie-t.
A Gyermekekért Globális
Alapítvány vezetőit.
Bella az én… Nos, ő az én…
Haver! Hé, haver!
Sajnáljuk, hogy Lady Sydney nem tudott jönni.
Olvastam a cikket.
Ó, kóstolták az előételeket? Jól néznek ki.
Azért ön jól van?
Igen, igen, jól. Tudja,
az ilyen dolgok mindig el vannak túlozva,
főleg a médiában.
Csináljunk szelfit?
Ó, itt a polgármester.
Ó, elnézést!
Mi ez az egész?
Nos, tudja…
Elnézést, a spanyol nagykövet szeretné látni. Mindjárt visszajön.
- Jó, persze. Hogyne. - Pardon!
És honnan ismeri felségét?
- Hogy kit? - A felségét.
Stefant. Nem mondta el? Ő Tangford hercege. Tele van vele a sajtó,
ezért nem szereti a fotókat. Nem hibáztatom érte, de… Ó! Elnézést,
jó éjt kívánok a gyerekeimnek. Csak egy perc.
Szóval maga herceg?
Elfelejtettem mondani?
Aha. Igen.
Bella!
Minden rendben?
Zavarban vagyok.
Nem tudom csak úgy bedobni, hogy herceg vagyok egy alkalmi
beszélgetésbe anélkül, hogy túlzottan nagyképűnek tűnnék.
Hogyan segítsek, ha azt sem tudom, kicsoda?
Egy rakás királyi etikett szabályt megszeghettem.
Nem, egyáltalán. Elhiheti. Sajnálom. Mondanom kellett volna.
És hogy tilos a fotózás.
Semmi spontán fotó, ha lehet. Felmondja a megállapodásunkat?
Nem, én… Tudja, ez csak üzlet. Igaz?
Igaz. Rendben. Haver!
Herceg.
Kiderült, hogy herceg, csak elfelejtette mondani.
Herceg? Tényleg van valami tekintélyt
parancsoló benne.
És én ott voltam, tudatlanul, és mindent elrontottam. Kellemetlen volt.
Gondolom, megkérted,
hogy keressen másik plusz egy főt a hétre. Nem hazudnál, ha azt mondanád,
elárasztottak az ügyfelek.
Igen. De nem hátrány, ha van egy ilyen magas rangú ügyfelünk,
és a plusz pénz jól jön a dizájnkocsimba. Így nem kell akkora kölcsön a banktól.
Ma kell visszajeleznem.
Te meg mit nézegetsz?
Kíváncsi vagyok, még ha te nem is.
Összetört szívű herceg? Az exe,
Sydney örökösnő egy
rögbibajnokkal tűnt fel.
A herceged neve Stefan William Francis Brown.
Nem a hercegem.
Persze, a haverod.
Ötből egy voks, hogy Tangford ne legyen hercegség.
Megtehetik?
Nem, ahhoz parlamenti jóváhagyás kell. Csak azért írják, hogy ártsanak neki.
Itt az áll, hogy három évig volt az örökösnővel,
aztán kimérten szakított vele telefonon.
Ez nem illik hozzá. Vagyis… Szörnyű, ahogy a sajtó kivesézi valaki magánéletét.
Képzelem, mi lenne az én főcímem.
A stylist és butiktulajdonos csak pislogott,
amikor szenteste a barátja Közép-Amerikába utazott és közölte, hogy nem jön vissza.
Bella! Sokkal többet érdemelsz.
Igen. Túl szépnek tűnt és az volt.
A bank írt?
Nem, ez Benjamin.
A herceg nyakkendőt és ünnepi kiegészítőt kér egy váratlan eseményre.
Danielle mikorra várható?
- Majd én elintézem. - Igen?
Tessék, itt van.
Bella, a királyok stylistja. Csak ne kerülj be az újságba!
Aha.
Mondj valamit az eseményről, amit most tettél a naptáramba!
Azt mondtad itt van közel.
A karácsonyi palacsintareggeli, ami támogatja a Snowy Crest családi
alapítványt. Ez jó reklám lehet, hogy ellensúlyozza a híreket önről.
Persze, jó, és jótékony célt is szolgál mellesleg. Oszd meg a részleteket!
Készül egy jól elrendezett fotó egy ellenőrzött rendezvényfotós által,
ünnepi ruhában, természetesen.
Igen, vettem.
Mivel az emberek folyton figyelik, ezért különösen fontos,
hogy minden hibátlan legyen a héten.
Helló! Köszönöm.
Köszönöm.
Meg is jött? Üdv a Tangford házban.
Pompás otthona lehet Angliában, ha inkább ott lakik.
Igen, ez volt apám kedvenc birtoka.
Egyszerűen gyönyörű.
Köszönöm. Kérem, üljön le!
Köszönöm.
És miket hozott?
Oké, van néhány nyakkendő, zsebkendővel persze. Ez itt egy merész piros. Nekem
tetszik, van egy kis csillogás benne, amolyan…
Ez jó lesz.
- A kék? - Igen, persze.
Jó. És ünnepi kiegészítőnek az utolsó percben eszembe jutott,
hogy egy alkalmi kitűző jól mutatna a galléron. Ezek itt csodásak. Világít.
Nem kell bekapcsolni, de ez is egy lehetőség, ha gondolja.
Az ünnepi kiegészítő nem szükségszerű.
Ó! Oké. Akkor biztosan nem érdekli
a mikulás sapka sem.
És milyen célból?
Nem is tudom, gondoltam, mindenkinek kell egy ilyen sapka.
Valóban?
Nos, igen.
Nincs mikulás sapkája?
Nincs, dehogyis.
Hát, akkor vegye el!
Tényleg?
- Tessék! - Vegyem fel?
Csak legyen egy! Csak legyen egy, csak legyen egy. Vegye el!
Nincs szükségem rá. Persze. Oké, jó. Köszönöm. Nos, nézze, tudom, hogy ez nem
tartozik a mai feladatai közé, de lenne olyan kedves és elkísérne egy váratlan
eseményre?
Adok egy palacsintás reggelit is, jó?
Nos, imádom a palacsintát.
Remek. Jó.
- Jó, jó, persze. Oké. menni fog. - Jó, jó. Oké, tehát,
mindenkinek kell mikulás sapka. Ugye?
Igen.
Igaza van. Hozom a kabátomat és mehetünk.
A Snowy Crest családi alapítvány nevében köszönetünk jeléül a támogatásért,
szeretném átadni Tangford hercegének ajándékként
a legfinomabb juharszirupunkat.
KARÁCSONYI PALACSINTAREGGELI
Köszönöm, Christine.
Húha! Megtisztelő része lenni ennek a hihetetlen szervezetnek. Örömmel
jelentem be, hogy jövőre a helyi park teljes
felújítását tervezzük.
Folyton bebizonyosodik,
hogy a szabadban töltött idő bármilyen korú családtagnak jót tesz testileg
és lelkileg. Továbbá ismert tény,
hogy javítja a diákok iskolai teljesítményét,
valamint pozitív
önbecsülésre ösztönöz mindenkit, aki részt vesz benne.
Kérem, élvezzék a palacsintás reggelit. A tetején a fantasztikus juharsziruppal.
Köszönöm.
Tényleg köszönöm, hogy eljött ma. Sokat jelent nekünk.
Köszönöm a meghívást, Christine.
És ezt a juharszirupot a pudingomhoz fogom enni, miután visszatértem Angliába.
Üdvözlöm Dougot és a lányokat.
Ó, készítünk egy fényképet?
- Igen, persze. - Jó, oké.
És ahogy átjön, rögtön odamegy a csövön.
Ez is finom. Kóstolja meg!
- Mindet ajánlom. - Elnézést! Máris jövök.
Rendben.
Talán valami újat tanulunk?
Juharszirupos gyertya. De magáról is tanultam.
Tényleg?
Igen, szép beszéd volt. Hány szervezetben vesz még részt?
Tucatnyi jótékonysági szervezetben veszek részt minden szinten otthon és külföldön.
A sajátomban is, a Tangford Trustban.
Láttam az útitervben.
A herceg karácsonyi ebédje 23-án a Trust legnagyobb éves eseménye?
Igen, helyes feltételezés, habár idén nem állnak jól a dolgok.
És miért?
Ha a vendégek száma alacsony, akkor nem lesz jó híre az eseménynek.
Jobb, ha nem tartjuk meg, ezzel elkerülve a népszerűtlenségét.
Ó!
Ha rangja van, akkor mindenki folyton figyelni fogja.
Arra várva, hogy valamit elrontson.
Semmi sem fontosabb,
mint a kötelesség és a család hírneve.
Ahogy apám mondta, első a szolgálat és a kötelesség.
Gyerekkorom óta csak ezt hallottam tőle.
Nem tudom elképzelni, hogy lázadó típus.
Nem, egyáltalán. Tisztelem a szüleimet annyira,
hogy ne hozzak szégyent a családra.
Biztos vagyok benne, hogy a családja igazán
nagyon büszke magára.
Ez igazán kedves. Ó, egy kis friss levegő?
- Persze. - Kiváló.
Ó, imádom a vidéket. New Yorkban nőttem fel.
Igazán?
Igen, egy kis lakásban, beton falakkal. De annak ellenére,
hogy nem volt sok mindenünk, nem szenvedtünk hiányt. Boldogok voltunk.
Hóembert építettük a járda közepén.
Aztán persze az új kiegészítőimmel feldíszítettem.
Divatos hóemberek?
Ahogy mondja. A többi gyerek nem mindig értékelte,
de mások véleménye nem akadály, hogy a legjobb életet éljük. Igaz?
- A legjobb életet. Igaz. - Igen.
Nos, még sosem építettem hóembert.
Tessék? Hogy? Még nem épített hóembert?
Így igaz.
Hallotta a beszédét? A szabadban lenni jót tesz a
fizikai és lelki egészségnek.
Gyerünk!
Mit fog csinálni?
A helyes kérdés, hogy mit fogunk mi csinálni?
Bocsánat. Mit fogunk csinálni?
Mutatom.
Ó, ez tökéletes lesz orrnak. Meg is van. Hé!
Valami még hiányzik.
Igen, így van.
Mert mindenkinek kell egy mikulás sapka.
Ez így igaz.
Kész van.
Nem rossz első hóember.
Tudja, a kabátja, ebben feltűnően hasonlít
a mesebeli Piroskára.
- Kapucni nélkül? - Pontosan, igen.
Még jó, hogy maga nem hasonlít a gonosz farkasra.
Ez biztos?
Igen. Nem, gyerekként úgy féltem tőle, mármint mindig is nagyon ijedős voltam.
Stefan!
Elnézést.
Most komolyan? Ezt még… ezt még vissza fogja kapni.
Próbálja csak!
Mehet? Készen áll?
Megérdemli. Megdobott egy herceget.
Mert megijesztett.
Tudom.
Most büszke magára, igaz?
Így van. Jogosan vagyok, és azt hiszem, a hóember úr is egyetért. Igaz?
Én nem hinném. Nem mondott semmit.
Helló! Szerintem igen. Helló!
Jaj, remek.
Figyelhettem volna. Nagyon óvatlan voltam.
Hogy érti ezt?
A paparazzókban nem szabad bízni, eladják a fotókat a legtöbbet ajánlónak,
aki kitalál hozzá egy jó történetet.
Hóembert épített egy rendezvényen. Erről nem mondhatnak
- rosszat. - Meglepődne. Vissza kell mennünk.
Hosszú az út és hamar sötétedik.
Oké.
Melyik tetszik jobban?
Ez az ügyféltől függ.
Stefannek lesz.
Azt hittem, megvan az öltönye.
Igen, de a csütörtöki most jött meg, és gondoltam, ez feldobná a megbeszélést.
Ki akarom zökkenteni. A ruhájának tükröznie kell,
hogy ki valójában, mert bájos és dinamikus.
Ez itt… Ez itt, igen.
Mi van? Felkért, hogy legyek a stylistja és jól megfizeti.
Az a dolgom, hogy jól nézzen ki, én pedig megteszem.
És ez igaz minden egyes ügyfelemre.
Egyébként ez az utolsó? Mert hamarosan indulnom kell.
- Menj csak, ezt intézem. - Még van pár percem.
Oké, sok cikket elolvastam a szakításáról Sydney-vel.
Eléggé rossz színben tüntetik fel, és tudod, úgy tűnik, sosem védi meg magát.
- Meredith, miért olvasol ilyesmit? - Mert folyton felbukkan előttem.
Remélem, nem hiszel ezeknek. Lehet, hogy nem az a melegszívű és kedves típus,
de nem érdemli meg, hogy bármi rosszat írjanak róla.
Ő… ő egy jó srác.
Hát, te jobban ismered őt, mint én. Igazad van.
Úgy mondom, mint objektív megfigyelő. Őt figyelve.
Te nagyon objektív vagy.
Objektív vagyok. Én… nekem jó rálátásom van a dolgaira,
a szemtanúja vagyok.
A szemtanúja egy helyes arcnak, igen.
Én most… én most megyek. Szia!
Kissé ideges vagy.
TANGFORD HÁZ
Helló, Bella! Korán jött. Épp írni akartam.
Rosszkor jöttem?
Nem, semmi gond. Ez minden, Benjamin.
- Felség! - Köszönöm.
Szabad?
Persze, hogyne. Remélem, itt az öltöny.
Igen. De előbb adhatnánk egy kis ünnepi hangulatot a megbeszélésnek.
Ki az a Lady Josephine?
Sajnálom, ehhez semmi közöm, én nagyon sajnálom.
Semmi gond, foglaljon helyet! Egy barát. Ez ellen hevesen tiltakoznék,
ha a megbeszélést megtartanánk.
Oké. Elhoztam az öltönyét. De van itt más lehetőség is. Oké?
Csíkos. Üzleties, de kicsit mutatósabb.
Inkább nagyon. Igen, maradjunk az eredetinél!
- Felpróbálná? Az még… - Ma inkább nem.
Én mondom, van egy kép a fejemben, hogy remekül fog állni.
- Akkor itt hagyom, ha meggondolná magát. - Kiváló, rendben. Remek lesz.
Elnézést kérek, hogy ilyen hosszú utat megtett.
Ó, bocsánat. Ez nem probléma.
És mondja csak, lett valami következménye
a hóemberépítésnek?
Eddig semmi. Sajnálatos módon a többi szalagcím
lebilincselőbb. Igen, de most jobb lesz, ha dolgozom.
- Igen, én is. Én is. - Jó.
Tudja, észrevettem, hogy önnek nincs karácsonyfája.
Igen, azt hiszem, Benjamin nem látta szükségét.
A hercegi karácsonyi ebéd egy szép szállodában lesz,
aztán visszarepülök Angliába másnap, szenteste.
Mégis, fa nélkül karácsony előtt egy héttel?
Fogadok, még nem volt saját karácsonyfája.
A-a-a, ezt a fogadást elvesztené. Azonban, az már nagyon-nagyon rég volt.
Nem tudom elképzelni, hogy a sok fotós csak úgy várja, hogy rossz fát válasszon.
Nem. Ezen a birtokon nem.
Saját karácsonyfák nőnek itt?
Igen. Több, mint képzelné.
Tarthat szünetet?
Nos, a családom birtoka több száz éves, nem hiszem,
hogy néhány óra ártana bárminek is. Válasszunk karácsonyfát!
Igen, oké. Jó. Rendben.
Indulás! Menjünk!
A karácsonyfa-választás az egyik kedvenc családi hagyományom lett.
Persze az egy városi fáskertben volt, nem egy elvarázsolt erdőben.
Viszont remek móka volt. Az öcsém és én a legnagyobb
fát választottuk, apám pedig tiltakozott,
mintha ő kisebbet akarna,
de hagyott minket nyerni.
Aztán hazavittük a fát és anyám a híres forró csokijával várt.
Istenien hangzik. De miről volt híres?
Ó! Csak a családunkban volt híres.
- Ó! Oké. - Igen, de oké, szóval olvasztott
csokidarabkákat tett bele vaníliával, fahéjjal, vajjal és tejjel.
Na és maga? Van kedvenc családi hagyománya?
A karácsonyi keksz. Minden évben az esti puding előtt,
ami itt a desszert, kinyitottam az enyémet,
és mindig kaptam egy öntött kisautót. Gyűjtöttem őket.
Aztán elkezdtem az iskolát,
és anyám a gyermekkórháznak mindet.
Meg se kérdezte?
De, persze, és én beleegyeztem,
mert jó helyre kerültek. A gyerekek örültek neki,
és nem a polcomon porosodtak.
Szolgálat és kötelesség.
- Helló! Ez az. - Igen. Így igaz.
Maga is hallotta?
Igen. Jó időzítés. Benjamin, ide!
Igen, felség. Csak ön után.
Mi folyik itt?
Másnak is vannak itt vicces családi ünnepi hagyományai.
Egy hagyomány, amit a szülei igazán nagyon
élveztek az ünnepi szezonban.
Forró csokis favadászat?
Igen, pontosan. Segíthetek?
Persze felség.
Rég volt már, hogy felséged kimerészkedett
karácsonyfát vágni.
Igen, túl régen, majdnem elfelejtettem, milyen gyönyörű.
Igen.
Szerencsénkre néhány hagyomány ismét feléled.
Szabad?
Ó! Köszönöm.
Ez elképesztő.
Forró csokit?
Igen, kérek. Köszönöm.
A forró csoki a kedvencem. Mondja csak, mindig is stylist akart lenni?
Igen. Azt hiszem, igen. Már a divatos hóember előtt is.
Imádtam öltözéket összeállítani a babáimnak. Köszönöm.
Aztán a barátoknak. Tíz centet kértem egy ötletért.
Igazán? Született vállalkozó. Az első munkája?
Az első munkám egy áruházban volt. Szerettem,
amikor az emberek segítséget kértek.
Ó, úgymint mi illik mihez?
Igen, de ez inkább arról szólt, hogy kitaláljuk, mi áll jól nekik.
Amikor valaki tetszik önmagának, az… az hihetetlenül megnöveli az önbizalmat.
Bevallom, imádom nézni az ügyfeleimet,
ahogy kinyílnak és a legjobb formájukat mutatják a világnak.
Szóval ez a szenvedélye.
Igen. És olyan hálás vagyok. A butikom az iskola után
a lakásomból indult, és most már üzletem van, és tervben van,
hogy kibővítem a boltot egy mobil stylistegységgel.
És ez mit jelent?
Szeretnék egy hatalmas kocsit ruhatárral, amivel az ügyfelekhez megyek,
és nemcsak a kényelmük miatt, hanem terápiás céljaim is vannak.
Mobil üzleti terápia, erről van szó?
Igen. Önkéntes vagyok egy idősek otthonában, és el se hinné,
hogy egy nyaklánc és egy sál vagy egy nyakkendő mekkora örömet okoz.
Szeretném ezt máshol is, több ügyfélnél megtenni.
Tudja, egy kicsi stílus, ami jó kedvre derít.
Csodásan hangzik. Nem gondolja, Benjamin?
De.
Mikor kezdi?
Ó, már van egy üzleti tervem, és tudja, most kezdjük felpörgetni,
és… Egy pillanat, oké, nézze azt a fát ott!
Az egy pompás fa. Nézzen csak rá! Igaz?
Igaz. Igaz.
Szóval megyünk?
Jó, csináljuk!
Jó. Jó.
A fejszét.
Köszönöm.
Tökéletes.
És itt volt egész végig.
TANGFORD HÁZ
- Igen. - Ez csodálatos.
Bizony.
És most?
Ó! A csillag. Szeretné maga?
- Igen, persze. - Oké.
Ünnepi dobpergést kérek.
A stílusos fa.
Most már a legjobb formájában nézhet a világ felé.
Így igaz, igen.
Fadíszítést is vállalhatna.
Felveszem a portfóliómba.
Jól van, én nagyon élveztem az egészet, más volt,
mint szokott. Jól van. Azt mondom…
Minden rendben van?
A hóemberépítés, ahogy sejtettem, bekerült az újságokba.
Tangford hercege hócipőt húzott rögtön a szakítása után. Gondolom,
ez egy hójelentés volt.
Nagyon mókás. Ha megbocsát, hívnom kell Connie-t.
Nem túl fáradt a vezetéshez?
Nem, semmi gond.
- Remek. - Áll még a holnapi ebéd az állatmenhelyen?
Igen, persze, elküldöm Benjamint, hogy hozza el a butikból, ha szeretné.
Köszönöm. Igen.
- Jó. - Stefan!
Igen?
Csak jól érezte magát! Ez nem rossz dolog.
Igaza vagy, lehetett volna rosszabb is, belerángathatták volna magát is,
hála az égnek, nem tették.
A MENHELY ÜNNEPI EBÉDJE
Köszönöm szépen. Szép munka. Nagyon köszönöm. Kiváló beszéd, köszönöm.
Köszönöm.
Igazán nemes cél. Az unokatestvérem menhelyről
hozott el kutyát.
Ez a legjobb része az egésznek. Támogatni az embereket és a kutyákat is.
Ez itt egy kicsit ferde.
Oké.
Köszönöm.
Ó! Ez Connie lesz. Elnézést.
Jó. Persze.
Halló!
Ó! Rendben, nos, ha ilyen kevesen jönnek a karácsonyi
partira, talán jobb lesz, ha lemondjuk. Nem, persze hogy nem akarom.
Igen, igen, jó, menj csak! Mondd le a szállodát,
a vendégeket majd én felhívom.
Minden rendben?
Persze. Igen, le kellett mondanunk
a hercegi karácsonyi ebédet.
Mi? Miért?
A vendéglista szinte kiürült. Úgy tűnik,
nem akarnak velem kapcsolatba kerülni a negatív sajtó miatt.
Ez abszurd.
Magának lehet, de a londoni társaimnak nem,
akik repülővel érkeznének az eseményre.
Miért nem tart egy partit inkább?
Tudja, mit? Felejtse el őket! Rendezzen egy nagy partit!
Hívja meg az amerikai társait és barátait. Hívjon meg rengeteg embert,
és mutassa meg mindenkinek, aki olvassa a cikkeket,
hogy óriásit tévednek.
Lemondtuk a hotelt. És már késő új helyszínt találni.
Na és a Tangford ház? Nincs messze innen. Gyönyörű, és van elég hely.
Lehetetlen, az egyetlen alkalmas hely a szalon. De az zárva van.
Még van négy nap addig, az bőven elég, hogy kinyissuk és alkalmassá tegyük.
Mondtam, hogy nem lehet.
Sajnálom. De ez nem lehet opció.
Oké. Bocsánat, csak egy javaslat volt.
Ha nem gond, én most visszamennék a butikba.
Ez a rendezvény már véget ért, és dolgom van.
Az ügyfelek várnak rám. Rendben?
Bella, várjon, kérem!
Igen?
Megmagyarázom.
Nem tartozik magyarázattal.
Örülnék, ha megértené.
Miről van szó?
Mondtam, hogy apám imádta a Tangford házat.
Az volt a kedvenc birtoka az összes közül.
Édesanyám pedig nagyon várta a Tündöklő karácsonyi estélyt.
Ami minden egyes évben a szalonban volt.
Tízéves voltam, amikor beteg lett.
És nem gyógyult meg.
Az apám bezárta azt a részét a háznak.
És senki, de tényleg senki sem járt ott azóta.
Nagyon sajnálom, nem tudtam.
Ezután a parti csak egy kicsi karácsonyi ebéd lett a hotelban. És ez azóta így van.
Azt mondtam, hét éve nem jártam a Tangford házban.
De igazából azóta nem, hogy…
A gyász ideje minden embernél más.
És mindenki másképp tiszteleg a szerettei előtt.
Tisztelet. Igen.
Talán itt az idő, hogy visszahozzam a Tündöklő
karácsonyi estélyt. Az anyám is ezt akarná.
És maga is akarja?
Igen. Igen. Szeretnék karácsonyi hangulatot
hozni a Tangford házba. Úgy, ahogy gyerekkoromban volt.
- Sajnálom. - Segít nekem, ugye? A vendégszobában
lakhat, így nem kell ingázni minden nap.
Szóval én… Szívesen, de nem tudom, menni fog-e.
A szokásos díjat megduplázom.
Nem emiatt.
Bella!
Kérem!
Megtisztel.
Köszönöm.
És most visszamehetünk?
Persze.
- Jól van. - Szóval beköltözöl a Tangford házba?
A vendégházba.
Oké. Oké, mit gondolsz erről?
Egyszerűbb, mint autózni három órát minden nap.
Remek, tudod, a titkárnője és a többi alkalmazott
holnap reggel iderepül.
Egy parti miatt?
Igen. A Tündöklő karácsonyi estély nevű partira, ami csodálatos lesz,
és megtörténik, mert megcsináljuk. Nagyszerű lesz. Nagyszerű lesz.
Igen.
Bella! Minden rendben?
Ez csak… Igen, ez csak túl sok. Megkérni,
hogy tartsd a frontot egyedül karácsony előtt.
Semmi gond.
Talán az ügyfeleknek lesz gondja.
Nem tudom, hogy jó döntés volt-e.
De ezt tűnt a helyesnek.
Ez a te üzleted, és én itt vagyok.
Köszönöm.
Na és nem azt mondta a herceg, hogy a dupláját fizeti?
Az már tényleg sokat számít egy mobil stylistkocsihoz. És én megleszek itt.
Azt hiszem.
És hogyha úgy alakul, elküldhetsz egy-két ügyfelet
a Stacy Butikba az utca végén.
Először lássuk, hogy milyen egy nap! De örülök,
hogy egy kis időt töltesz a hercegeddel.
- Mikor indulsz? - Holnap korán reggel.
Igen? Gondolod, hogy sokan elmennek a rendezvényre?
Rövid az idő addig.
Milyen gyakran járnak amerikaiak királyi karácsonyi partikra?
Ez így igaz.
Oké, azt hiszem, minden megvan.
Bella, van már ruhád?
Ó, nincs. Arra nem gondoltam.
Miért nem lepődöm meg?
Talán még egy nyakkendő.
Tudom, mi kell neked, de sajnos nincs hozzá tök,
ami hintóvá változik.
Még szerencse, hogy ez nem egy tündérmese bálja.
Ez biztos? Jár neked a boldogság.
Az én igazi boldogságom az üzletbővítés.
A mobilkocsi néhány államban és talán nemzetközi boltok.
Oké, akkor csak hívj, ha kellenék!
Meredith, te vagy a legjobb.
Tudom. Ezért szeretsz engem.
Megyek, hozom a ruhádat.
Jó.
Ó, köszönöm.
Viszem a csomagjait és a ruhás dobozokat.
Köszönöm szépen.
Á! Végre megjött. Szeretném bemutatni a személyi
titkárnőmet, Connie-t. Ma reggel érkezett, ő itt Bella.
- Nagyon örülök. - Ó!
Jól utazott?
Igen, jól. Nagyon örvendek. Csodás érzés újra a Tangford házban lenni. Ó, Benjamin!
Elnézést.
Igen. Köszönöm. Lekötelez minket, hogy segít a parti kapcsán.
Segítek, amiben tudok.
Nos, felség, intézkedtem,
hogy a poggyászát ideszállítsák, amint megjön bárhonnan,
de reméljük, 23-a előtt.
A takarító és díszítő személyzet
már végzett a
szalonban, és zajlik az előkészület a partira.
A vendégház készen áll, és George a kedvenc sült csirkéjét készíti ebédre.
Ó, kiváló. Mondtam, az egész világon nem létezik hatékonyabb ember Connie-nál.
Miért nem nézünk körbe?
Ha nem bánod, én mutatnám meg Bellának a vendégházat.
Ó, természetesen. Minden jót.
Köszönjük. Jó. Megyünk?
- Igen. Oké. - Oké. Hogy utazott?
Remekül.
Valamikor régen ezek lóistállók voltak,
de a dédnagymamám vendégházzá alakíttatta őket.
Istállók voltak?
Igen, akkoriban a vendégek akár egy hónapig is maradtak,
és a dédnagymamám szeretett volna magánszférát
biztosítani nekik. Tudja…
Nagyon sajnálom. Bocsánat.
Nem történt semmi.
Oké.
- Minden rendben? - Igen.
Ó, te jó ég! Hisz ez gyönyörű, szinte… szinte meseszerű.
Megfelel önnek?
Talán vissza se megyek a városi lakásomba. Csak vicceltem.
Helló! A hölgy csomagjai. A ruhás dobozokat felséged szobájába vittem.
Köszönöm szépen.
Á, Connie reméli, mindennel elégedett lesz itt.
Mondja meg, hogy minden gyönyörű!
Rendben. Ha bármire szüksége van, csak szóljon nekem!
Jó, köszönöm.
Köszönöm, Benjamin.
Ó! Ez itt nagyon szép.
Mit nézzünk most meg? A ház többi részét vagy a kertet?
A kertet.
- A kertet nézzük. - Oké.
Tessék!
Saját téli csodaországa van.
Igen, anyám és apám kézen fogva sétálgatott itt.
Nagyon romantikus. Elhozta minden barátnőjét ide?
Randiztam az egyetemen, de nem volt olyan, akit elhoztam a Tangford házba.
És Syndey, ő nem szerette a hideget.
Inkább Mallorcán és Saint Tropez-n nyaralt. Egészen tavalyig,
amikor úgy döntött, Amerikában szerez hírnevet magának.
Ő akarta, hogy New Yorkban legyen az ebéd idén.
Ha ezzel a célja a hírnév volt, akkor azt valóban elérte.
Sajnálom, ez bántó lehetett.
Biztos látta a cikkeket.
A felét se hiszem el annak, amit olvasok.
Tényleg? Ez jó hír.
Igazság szerint sosem illettünk egymáshoz. Tudja,
Sydney szerette a drámákat az életében, én pedig nem vagyok túl dinamikus
személyiség, ahogy észrevehette.
Sokkal inkább földhöz ragadt vagyok. Tudja?
Oké, először is maga csodás. Másodszor, sokan gondolják,
hogy a stabilitás erősség.
Az exem kiszámíthatatlan és spontán volt.
Jó viszonyban váltak el egymástól?
Azt döntse el maga! Tavaly,
két héttel karácsony előtt lemondta a vacsoránkat. Az oka, Belizbe költözött.
A párja másik országba költözött, és nem szólt önnek?
Nem.
Ez egy tetű.
Tetű? Ez egy remek szó rá. Nagyon tetszik.
Köszönöm.
És mindezt azután, hogy gyűrűket nézegettünk, és…
Tényleg?
- Igen. - Ez hihetetlen. Sajnálom, hogy átélte ezt.
Semmi baj. Akarja folytatni?
- Hogyne. - Megnézném az istállókat.
Jó, persze. Csak ön után.
Tudhattam volna, hogy megbízhatatlan. Így utólag, csak a szája járt.
Szabad?
Igen, persze.
A szavak tettek nélkül értelmetlenek.
Ha már értelmetlen beszéd, miért nem védi meg magát
a hamis vádakkal szemben? Tegyen igazságot!
A családom ezt a szabályt követi. Nincs panasz, sem magyarázat.
Ettől védekezőnek tűnnék. Mi inkább csak fejet hajtunk
és közönyt mutatunk. Igaz, Árnyék?
Köszönöm, Ellen.
Egy mágikus ló egy mágikus helyen.
Igen, oda nézzen! Connie biztos megtalálta és feltette ide.
A magáé?
Anyámnak csináltam ajándékba, amikor hétéves lettem.
Itt ült a teájával és nézte a madarakat.
Szerette a pintyeket.
Figyelmes ajándék egy hétévestől, biztos imádta.
Köszönöm. Az apámmal mi is itt ültünk vele.
Van kedvenc madara?
- Teknősgalamb. - Ünnepi állat.
Igen.
Miért hívják teknősgalambnak, nem értem. Egy madár, nem pedig teknős.
Igazából a Turtur egy latin szó a madárra, és ez a latin szó a hangból ered,
amit a madár kiad. És ez az egyetlen ok,
amiért egy karácsonyi darabban teknősgalamb voltam.
Szívesen megnézném. Bájos lehetett.
A szövegemet még mindig tudom. Bocsánat. Ez nevetséges volt, sajnálom.
Nem, egyáltalán. Ez egy jele annak, hogy helyesen teszem,
hogy visszahozom a Tündöklő karácsonyi estélyt a Tangford házba.
Így van.
Kezd hűvös lenni, nem igaz?
Egy kicsit.
Akkor megyünk?
- A kabátját. - Köszönöm. Jól van.
Nos, igen, itt is van.
Ez az?
Igen. Ez a szalon.
Menjünk?
- Persze. - Igen.
Nagyon rég volt már.
Nézze, ha ez ha ez túl sok, visszajöhetünk később.
Vagy ha inkább egyedül menne, én megértem.
Nem, nem, azt hiszem, itt az idő. Igaz? Menjünk?
- Oké. - Jól van.
Látom, Connie bevetette az összes varázserejét.
Nézze csak!
Már értem, miért szerette az édesanyja.
Ez egy remek kép. Milyen gyönyörű család.
Köszönöm. Már nagyon rég nem láttam ezt a képet.
Ő… ő itt… ő itt anyám épp egy Tündöklő karácsonyi
estélyen sok-sok évvel ezelőtt.
Igen.
Ez… Ez itt maga?
Á, igen. Elég divatos voltam akkor, nem igaz?
- Imádni való. Mi történt? - Nem tudom. Talán újra
rövidnadrágot és bokazoknit kell hordanom.
Ó, igen, de a magam részéről a csatos
sétacipőt kedvelem.
Ne aggódjon, még van egy pár belőle.
Talán árulnom kellene őket a VIP-ügyfeleknek.
Hogyan? Azt hittem, én vagyok az egyetlen.
Maga a kedvenc VIP-ügyfelem, ha ettől jobb egy kicsit.
Igen, határozottan. Köszönöm. Húha! Tudja, a szalon most könnyebb. Vidámabb,
mint ahogy emlékszem. Ó, azt nézze!
Gramofon.
Igazán gyönyörű. Szinte érzem a vidámságot,
ami az estélyből és a táncból árad itt.
Működik.
Táncolunk?
Oké.
Nagyon kecsesen mozog.
Ó, köszönöm. A gimiben jártam táncszakkörre.
Ó, már értem.
És maga hol tanulta?
Otthon a videókból.
De tényleg.
Nos, a hercegek tudnak táncolni.
- Ó! Bocsánat. - Ó, bocsánat. Talán korai volt még.
- Ó! Elnézést, ha zavarom felség. - Ó, szia! Nem, dehogyis. Mi történt?
Van… van egy üzenet önnek.
Ó, ezt el kell intéznem.
Persze, tegye csak, amit tennie kell!
Jól van, remélem megérti, hogy ez a mai napot igénybe veszi.
Semmi gond.
- Kiváló, viszlát később. Köszönöm, Connie. - Oké.
Egy tánc a herceggel?
Ó, biztosan folyton hölgyekkel táncol a báltermekben, szóval…
Ez nem így van.
Bizonyára sok dolga van az előkészületekkel, és én segíteni jöttem,
szóval adjon valami munkát!
Oké, oké. Miért nem pihen egy kicsit? Hosszú nap volt. Küldök majd egy
frissítőt, és később segíthet kiválogatni a kellékeket.
Oké, remek.
Még valami. Nyújtsa ki a lábát,
mielőtt áthelyezi a súlyát és a lábujjait a külső oldalra irányítsa.
És hogy boldogulsz az ügyfelekkel?
Nos, Violet nem örült neki, hogy elmentél, hiába a hercegnek dolgozol,
és átment a Stacy Butikhoz. Ahogy Danielle is.
Ó, ez… ez nagy hiba volt. Én… én nem is tudom, miért vagyok itt.
Mert hát nagyon klassz itt, de…
Bella, te nem csak a karrieredben
lehetsz sikeres.
Nem leszek az, ha elmennek az ügyfelek, és a banki hitelhez pénzforgalom kell.
És ha a herceg rendezi a számláját, attól nem lesz boldog az ügyintéző?
A dolgok időzítésétől függően, de, lehet, és ezért vagyok itt, ezért vagyok itt, ez
sok óra és sok pénz is.
Bella, állj! Érezd jól magad! Ki tudja? Talán meg kell változtatnunk a bolt nevét
Bella Sparks hercegnő butikra.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne kezdj bele, ne! Csak… csak mert élvezem a társaságát,
és hihetetlenül jóképű, kifogástalan modorral,
és táncoltunk, mert miért is ne?
Ez csak, ez nem jelent semmit, ez nem jelent semmit.
És nem csinálom végig ugyanazt egy másik férfival, aki elutazik
a világ másik végére és itt hagy. Miért is beszélgetünk erről?
A herceg nem az exed, de te azt mondtad, hogy táncoltál vele?
Igen. Ó, most mennem kell. Hívj, ha bármi kellene!
Ne, ne, ne, ne tedd le, ne tedd le!
- Milyen volt a vacsora? - Ne tedd le!
Remek. Remek, remek.
Később elviszem a tálcát, de most elkísérem önt
Connie-hoz az ebédlőbe.
Igen, jó. Ezért jöttem. Azt hiszem.
- Rendben van. Köszönöm. Köszönöm. - Parancsoljon!
Mióta dolgozik a Tangford családnak?
Ó, már 36 éve.
- Hűha, az sok idő. - A személyzet nagy része hűséges. A
néhai hercegi pár igazán kedves és nagylelkű volt velünk.
Gondolom, Stefan is ilyen.
Ó, neki is öröm dolgozni. Igen, családtagként kezel.
Milyen volt gyerekként?
Ó, nagyon elragadó és helyes. Ó, és felelősségteljes.
Igen. Egyetlen alkalom volt, úgy emlékszem,
amikor megszidták őt a szülei.
Tényleg?
Hű! Mit művelt?
Jól van. Amikor még úgy hétéves lehetett, félretette a zsebpénzét mind,
és hazahozott úgy 20 kutyát a helyi menhelyről.
Igen. Szanaszét taposták az anyja díjnyertes
rózsáit. Az apja cipőit szétrágták. És a szobatisztaság ismeretlen volt.
Ó, te jó ég!
Ez a kedves kisfiú közölte a szüleivel,
hogy az első jótékonykodása új otthont találni minden kutyának.
És ekkor született meg a Tangford állatmentés.
Ez imádni való.
Tudja, a herceg tényleg csodálatos ember. Kedves, hűséges, őszinte, szorgalmas.
Túl szép, hogy igaz legyen.
Igen. Sok mindenen van túl. Sydney árulása mélyen megbántotta.
A nő megígérte, hogy nem fog beszélni nyilvánosan
kettejükről.
Hű!
Vajon hogy bízhat valaki újra egy ilyen árulás után?
Úgy hiszem, csak elég nyitottnak kell lennünk,
hogy minden új emberre frissen nézzünk. És bízzunk benne,
hogy megbirkózunk a dolgokkal.
Ez… ez jó tanács.
Nos, ha már jó tanács, nem hittem,
hogy a herceg újra megnyitja a Tangford házat. És újra Tündöklő estély lesz.
Én megértem, hogy a herceg nem akar nyilatkozni
a bulvárhírekről, de én csak,
én csak azon gondolkodom,
hogyan kaphatna pozitív reklámot
a Tündöklő estélyen.
Kedvesem az csodás lenne. Bevallom,
szívemet melengető Stefant mosolyogni látni. Úgy tűnik, sokkal
nyitottabb, vidámabb. Bármit csinál, drágám, folytassa!
A piros a legjobb.
Csirió.
Tessék!
- Jó reggelt! Remélem, nem zavarom. - Ó! Nem, épp végeztem. Micsoda meglepetés.
Húha, milyen gyönyörű.
Köszönöm. Szép ing.
Szerintem is. Nem gondoltam, hogy ez az én színem, de tényleg tetszik.
Kiemeli a szemét.
Elpirultam.
Végre bízik bennem?
Nagyon úgy tűnik.
Ó, én csak dolgoztam. Tudja, mit? Rendet rakok.
Persze. Jó.
Nehéz elhinni, hogy holnap már december 23-a van.
Én elnézést kérek, hogy tegnap magára hagytam.
Semmi gond. Befejezte, amit kellett?
Igen. Köszönöm. Minden évben beszédet mondok
a Bizalom Díjért, ez egy pénzbeli ajándék, és néhány részletet ki kellett simítani.
Van reggeli megbeszélése?
A mai napot kivettem. Távol az íróasztaltól és a szalagcímektől.
Megteheti ezt?
Nem tudom. De megtettem.
Mit csináljunk?
Épp meg akartam kérdezni Connie-t, miben segítsek.
Csatlakozhatok?
- Persze. - Nagyszerű.
Hannah, a cukrász elkészíti a felség kedvencét,
háromrétegű tojáslikőrös tortát.
Csodásan néz ki.
Kóstolja meg, ez mennyei. Connie, Bella maga is remek cukrász.
- Ó, én ezt azért nem mondanám. - Ez fantasztikus. Megnézem
George-t és Hannah-t a másik konyhában.
Két konyha is van?
Igen. Épp nagyon elfoglaltak a holnapi darált húsos lepénnyel,
és szívesen magára bíznám a tortát.
- Nos, én… - Meglesz.
Remek cukrász? Ha emlékszik, azt mondtam, több volt a kudarcom benne.
Ó, csak követjük a receptet, nem? Mennyire lehet nehéz?
- Meg is vagyunk. Kész. Ó ne, várjon! - Miért csöpög ennyire?
- Én nem… Elkaptam. Na és most? - Talán kellene még? Hátha ez segít. Oké.
- Persze. Ó, nem, nem, nem, nem, nem, nem. - Nem. Ez így nem lesz jó. Mit szólna egy
kis zöldhöz? Talán ebből kell még több.
- De azok folyton leesnek. - Nem, nem, nézze, nézze!
Tessék!
- Oké, ez itt, ez itt jól néz ki. - Ez az. Nagyon ünnepi, igaz?
Bárcsak tudnám, hogy készülnek a hullámok!
Nos, maga az, aki főzőműsorokat néz. Mondja meg, hogy kell!
De ők mesterek. Itt vak vezet világtalant, felség.
Jól van, akkor… Remek.
Igen. Hadd segítsek!
Hála az égnek a stylistom felkészült a katasztrófákra számos ruhával.
Igen, igen. Ó!
Ó!
Ez aztán csodás, felség és kedves Bella. Ez biztos nagyon finom.
Az.
- Connie! - Igen?
Kiakasztottad anyám madáretetőjét, igaz?
- Igen. Probléma, felség? - Nem, dehogy, én csak
gondolkodtam, van-e madáreleség?
Ó, azt hiszem, van az istállóban. Szólok Benjaminnak, hogy hozzon ki önnek.
Nem, nem, nem, majd én, kell egy vödör nekem.
Elnézést a torta miatt. Van még valami, amiben segíthetnék ma reggel?
Inkább segítsen a felségnek a magokkal.
- Oké. Egyetértek. - Menjen!
Rendben.
Megvan.
- Connie! - Igen?
Ezt nem szolgálják majd fel, ugye?
Egyáltalán nem.
- Ez kedves. - Igen.
Köszönöm.
Jól van.
Nos, úgy hallottam, hogy a Tangford ház madarainak
kifinomult ízlése van.
Hát, a magok első osztályúnak tűnnek, szóval…
Igen. Bíboros úr, érdekelné egy kevés darált kukorica?
Ízletes napraforgómag?
Ínycsiklandó köles?
Ínycsiklandó? Csőrpiszkáló?
Csőrpiszkáló, tökéletes.
Van egy ötletem, amit szeretnék megosztani.
Rendben, hallgatom.
Nos, tegnap beszéltem Connie-val arról,
hogy a Tündöklő estély pozitív reklámot kaphatna. Tudja, szeretném,
ha az emberek úgy látnák, ahogy én.
És az milyen?
Ilyen őszinte pillanatokban, mint ez most, az… az intelligenciája, kedvessége,
humorérzéke, bája, tudja, megmutatkozik.
Ezt nagyra értékelem.
Köszönöm, hogy megbízik bennem. Mindenkinek tudnia kell.
Csuda jó!
Oké.
Jól van. Azt hiszem, kész.
Csuda jó!
Megyünk?
- Igen. Gyerünk! - Ott egy fészek, nézze csak!
Mit keres ez itt?
Itt a forró csoki. Jöhet?
Hogyne.
Amikor kisfiú voltam, anyám felolvasott ebből a mesekönyvből,
hogy segítsen elaludni.
- Tényleg? - Igen.
Szerette a meséket?
Szerelem és boldog élet együtt? Hát persze.
- Csirió. - Csirió.
Ez nagyon meghitt.
Boldognak tűnik itt.
Az vagyok.
Ha még nem köszöntem meg kellően, szeretném most megtenni.
Azon kívül, hogy divatos lett és remekül néz ki,
nem hiszem, hogy túl sokat tettem. Igazából talán nincs is szüksége rám.
Nem. Sokkal többet tett, mint hinné. Csak azzal, hogy itt van,
amit igazán nagyra értékelek.
Különösen, hogy bátorított a Tangford
ház megnyitására.
Nem én voltam. Maga volt. A maga nyitottsága, bátorsága.
De maga hozta ki ezt belőlem.
Ó!
Akkor hát, örülök.
Felség! Connie mondta, hogy itt találom. A poggyászok.
Itt vannak?
Végre.
- Időben a patira. - Csak gondoltam, szólok, hogy
megjöttek. És most a szobájába viszem.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, inkább én is megyek, és magam ellenőrzöm.
Holnap elfoglalt leszek, úgyhogy találkozunk a partin.
Rendben.
Jó éjt, Bella!
Jó éjt!
TÜNDÉRMESÉK
Bár itt lennél!
Köszönöm a meghívást, de én itt maradok, és kitalálom,
hogyan kell megtömni a pulykát.
És? Hogy haladsz a herceggel?
Ó, tudtam. Én tudtam.
Oké, tegnap, ő… majdnem megcsókolt.
Komolyan mondod?
Nem tudom, nem tudom, én… vagyis… ő uralkodó, igaz? És én… én…
használt dolgokon éltem. És igen. Más országban lakunk.
Ha szeretsz valakit, hidd el, hogy meglesz a módja, hogy működjön.
Ez még nem szerelem. Csak pár napja ismerem.
De én már látom az arcodon.
Tudod, én mondtam neki, hogy túl óvatos, és talán nem árt megfogadni a tanácsomat.
Ó!
Mi a baj?
A bank írt.
Sajnálattal közöljük,
hogy elutasítottuk a kérelmét a folyamatos pénzforgalom hiánya miatt.
Talán ha a herceg kifizet, a bank újragondolja.
Igen. Talán. Tudod, én most nem tudok erre gondolni,
készülök a partira.
- Menj, és hozd a legjobb formádat! - Igen.
Pillanat. Ó!
Mi a baj?
Az, hogy nincs itt a cipőm. Csak ezek vannak.
- Ó, semmiképp. Dehogy. - Tudom.
Tudod, mit? Itt vannak cipők, elviszem azokat hozzád.
Nem, erre már nincs időnk. Benjamin!
Igen. Benjamin.
Maradj, maradj! Helló, Benjamin! Én… én bajban vagyok.
Ó, csak vigye a hátsó szobába! Jól van, ezek csodálatosak.
Igen, asszonyom.
- Köszönöm. - A ház ezen része valójában zárva volt.
És csak nemrég nyitottam meg.
Elnézést.
Húha! Maga gyönyörű.
Köszönöm. Maga is nagyon elegáns. Úgy értem,
ez a szmoking nagyon jól áll magának.
Be kell mutatnom a stylistomat, ő a legjobb.
- Ó! - Megtette a lehetetlent,
kihozott a burokból. Felkérhetném?
Megtisztelne.
Nem gondoltam, hogy az este így alakul.
Ahogy én sem.
Ó!
Ő meg mit keres itt?
- Stefan, várjon! Én hívtam meg. - Ki engedte be?
Maga volt? Miért?
Pozitív hírek, őszinte pillanatok, emlékszik? Én azt hittem, tudja.
Nem, nem, egyáltalán nem.
Én csak próbáltam…
Benjamin, kísérje ki őt!
Uram, ideje távoznia. Induljon!
Stefan!
Stefan, kérem!
Menjen ki, uram!
- Nagyon sajnálom. Azt hittem, hogy… - Ez nem sakkjáték, nem vagyok
bábu, amit kedvére mozgathat.
- Nem ez volt a szándékom, csak próbáltam… - Segíteni, igen, tudom, köszönöm.
Mielőtt elfelejtem, mivel ma lezárul a megállapodásunk…
Itt a csekkje.
Köszönöm.
Nagyra értékelem mindazt, amit tett.
Csak megállapodás volt. Mert ez a hét szigorúan szakmai volt.
És most vége van.
Így igaz, igen.
Oké. Nos, én… én nagyra értékelem, mint ügyfelet. Ez egy csodás parti.
És most iszom egy puncsot.
Jó mulatást kívánok!
Elnézést!
Bella! Igaz?
- Ó! - Jamie!
Örülök, hogy látom.
Helló! Mindig is látni akartam a Tangford házat. Igazán lenyűgöző.
- Helló, drágám! Hát itt vagy. - Jo, helló!
Remekül nézel ki.
Ő Lady Josephine. Szóval úgy tudom, ő és Stefan együtt jártak iskolába.
Nagyon kedves, és nemrég lett egyedülálló. Lehet, hogy randiznak. Ő bűbájos.
Tökéletes hercegnő lenne, igaz?
- Én… én… - Az újságok jól elbántak szegény
Stefannel, és én egyáltalán nem hibáztatom, ha
eltitkolja, hogy együtt vannak.
Én… Én nem vagyok a körükben.
Persze.
Jól érzi magát?
Igen, csak azt hiszem, túl meleg van itt, szívok egy kis friss levegőt.
Ó, oké.
- Ó, Bella! Hogy van, jól érzi magát? - Jól vagyok, csak levegőzni megyek.
Ó, örülök, hogy Lady Josephine cipője megfelelő lett.
Ez itt Lady Josephiné?
Igen. És köztünk szólva, nem kedveli annyira. De nagyon nagylelkű,
úgyis jótékony célra akarta adományozni. Ó, mennem kell, mindjárt vacsora.
Connie! Nem láttad Bellát? Már a bejelentésen sem láttam őt.
Nem, én sem láttam őt, felség. Ó, egyébként kitűnő beszéd volt.
Biztosan hálás lesz.
- Jó, de ha látod, kérlek, szólj nekem! - Persze.
Köszönöm.
Bella?
Helló?
Felség?
Ó, ez édes.
Emlékezett.
Nincs itt a holmija.
Elment. Köszönés nélkül.
Igen. De csak a partiszervezés miatt volt itt, igaz?
Igen.
Teljesen világossá tette számomra, hogy csak a munka miatt volt itt.
Á! Akkor ennyi volt. És más tervei voltak karácsonyra.
Igen. Lehet, hogy így van. Egy perc és megyek.
Szia!
- Ó! Megijedtem. - Bocsánat.
Mit keresel itt?
Gondoltam, leltározok még az új év előtt.
És milyen volt a Tündöklő karácsonyi estély?
Nem voltam sokáig.
Történt valami?
Kiderült, hogy túl szép volt, hogy igaz legyen. Stefan mindig is mondta,
hogy ez csak üzlet. És az is volt.
Sajnálom, de tényleg hatottál a hercegre.
Nem hallottad a beszédét?
Benne volt a reggeli hírekben.
Te meg miről beszélsz?
Ó, még nem vagyunk nyitva.
Én Bellához jöttem.
Ó, helló!
A fotós tegnap estéről.
Igen, én… én nagyon sajnálom, ami történt. Ez egy félreértés volt.
Van pár képem. De nem kell kikerülniük. Nem túl előnyös rád és a hercegre nézve.
Igazán nagylelkű. De miért?
Rájöttem, hogy ki vagy. Te vagy Bella. Nagyon kedves voltál a nagymamámmal.
Folyton rólad beszél.
Ki a nagymamád?
Virginia. Az idősek otthonából. A heti látogatások nagy örömmel töltik el.
- Köszönöm. - Boldog karácsonyt.
Boldog karácsonyt.
Ezt nézd meg! Ez a hírekben volt, nem a bulvárban.
Tangford hercege megnyitja a Tangford házat, a Tündöklő karácsonyi estélynek.
És jól néz ki.
Ezt nézd meg! Tangford hercege felfedte a Tangford Trust díj nyertesét. Ez nagyon
sok pénz. A rangos Tangford-díjat, amely a világ jobbá tételéért dolgozó, kiemelkedő
és érdemes polgárokat ismeri el, és ami óriási pénzösszeget jelent, nem más kapja,
mint a butiktulajdonos és stylist Bella Sparks.
Mi?
Gratulálok. A mobil stylistkocsid
végre pályára állhat. Nem kell hozzá banki kölcsön.
Gondolj bele,
mennyi örömet okozol a sok Virginiának!
Te jó ég, nekem vissza kell mennem megköszönni.
Igen. Nem ma megy vissza Angliába?
Estig még nem.
Sok sikert!
Boldog karácsonyt, Benjamin.
Boldog karácsonyt, felség. Jött egy üzenete.
Ez egy vacsorameghívás Lord Noah-tól. Nos, kérem, mondja meg Connie-nak,
hogy válaszoljon a nevemben!
Persze.
Feltételezem, hogy Lord Noah nem olvas újságot, igaz?
Vagy talán mégis.
A HERCEG TÜNDÖKLŐ KARÁCSONYI ESTÉLYE ELSÖPRŐ SIKER LETT
Húha! Ez csak Bella lehetett. Igaz?
Talán felhívhatná.
Nem, Bella világossá tette, mielőtt távozott,
hogy csak szakmai célból tartózkodott itt velünk. Nem hiszem,
hogy hallani akar rólam.
Kiviszem a csomagjait.
Jó, jó.
Bella!
Üdv, Stefan itt van? Szeretnék beszélni vele.
Igen. A szalonban van.
Oké.
Helló!
Helló! Nem gondoltam, hogy újra látom.
Nem akarom rabolni az idejét, én csak köszönöm szépen a díjat.
És ígérem, minden erőmmel azon leszek, hogy megszolgáljam.
Tudom, hogy így lesz.
Csak ezért jött vissza? Megköszönni?
Igen.
Jó.
A csíkos remekül áll.
Köszönöm.
Bella, mielőtt elmegy… Szeretnék elnézést kérni,
hogy túlreagáltam a dolgot. És megértem, miért megy el.
Nem, én sajnálom, hogy úgy mentem el, de Lady Josephine itt volt,
és nem akartam zavarkodni.
Zavarkodni? Ezt nem értem.
- Azt hittem, hogy maga és ő… - Josie? Josie? Nem, nem, ő
egy iskolai barát, semmi több.
Tényleg?
Igen, de pont maga az, aki nem hisz el mindent,
amit rólam állítanak.
A vaku felvillant, és nem tudtam, hogyan reagáljak.
És már biztosan rájött arra, hogy nagyon nehezemre
esik bízni valakiben.
De tévedtem. Teljesen igaza volt. A pozitív hírverés.
Elsöprő siker.
Igen. Bíznom kellett volna.
Ez nagyszerű. De remélem, nem baj, hogy a képen vagyok.
Persze, hogy nem baj. Azt akarom, hogy minden képen szerepelj velem.
Az összesen?
Ha megengeded.
El vagyok veszve, ha nélküled gondolok a jövőmre.
Ez a valóság?
Ez az. Igen.
Én sosem hittem a mesékben.
Boldogan…
…éltek…
- …örökkön… - …örökké.