Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Gle, druže. Kul si.
Kul. Bravo.
Odlično, Marek. -Lepo.
Zar ne bi trebalo da spavaš?
Ne mogu.
Zašto ne snimaš nešto lepo?
Šta je to?
Moja stari domaći. - Neće ti trebati u školi?
Već znam sve.
Ne sviđa mi se što dolaziš ovamo, zabrinuta sam za tebe.
Pogledaj.
Bio je to rekord. Dva sata.
Idemo u krevet, važi?
Pogledaj. -Gledam.
Pogledaj. -Vidim. Idemo.
Vidiš kako ide gore?
Gle, ne zna da govori. -Hej, ludaku!
Iznenađen? -Koji jebeni debil.
Jesi li retardiran? -Tako izgleda.
Gde ideš?
Bojiš se? -Stani. -U šta buljiš?
Hajde. U šta buljiš?
Makni taj telefon. -Hajde, kretenu.
Svucite mu odeću.
Hajde!
Drži ga!
Prestanite!
Ne tiče te se.
Odebi s tim telefonom.
Gubite se odavde.
Hajde, gubite se!
Mogu li da vidim šta si snimila?
Super.
Strava.
Preplašen si?
I ti snimaš? -Ne.
Zašto si onda to uradila?
Bilo mi te je žao.
Čudan si.
Valjda.
Moraš to da radiš?
Ne moram. -Zašto onda to radiš?
Zato što želim.
Stvarno si čudan.
VIŠE TE NE VOLIM
Jebote.
Stvarno si preterao, Marek.
Da? -Ćao, Klaro.
Ćao.
To je bilo grozno, zar ne?
Jebeš njega. Biće onako kako ja želim.
Šta ako te tuži?
Takav jadnik?
Samo ga zamisli bez pantalona u WC-u.
Bojiš se tog jadnika?
Ja bih na tvom mestu još razmislila.
Nemam o čemu da razmišljam.
Sigurna sam u svoju odluku.
Klaro?
Nazvaću te posle.
Obriši to odmah.
To je stolica mog tate. Molim vas!
Molim vas.
Dajte mi to, molim vas.
Lopovi!
To je sve? -Da.
Marek?
Koliko će još biti ovde?
Nemoj da mi uništavaš život.
Srećan ti rođendan!
Srećan rođendan, draga Tereza!
Srećan ti rođendan!
Poželi nešto.
Čekaj. Gde ideš?
Dođi. Stavi joj povez.
Da, sjajno!
Još jedanput!
Pokušaj opet.
Srećan rođendan, Tereza.
Uzmite šta možete, devojke.
Živeli!
Gubi se odavde s tim svojim telefonom.
Čuješ me? Skloni ga.
Neću. Zašto bih?
Glupa kravo.
Gledaju li te muškarci kad hodaš ulicom?
Zato što si lepa.
Šteta što nije bilo mobilnih kad ste vi bili deca.
Mislim da je to dobro.
Zanima me čime ste se bavili.
Pravili smo razne gluposti.
Na primer?
Ukrali smo auto prijateljičinih roditelja i otišli na izlet.
Kul. -Ja sam vozila.
Koliko si imala godina? -Bolje da ne znaš.
Dobro je.
Ne želim ga ovde.
Ćao. -Ćao.
Mogu?
Gde ideš?
Šta? -Gde ideš?
A gde bih išla? U školu.
Dosadno.
I dalje se kriješ iza svog telefona?
Jesi li snimio nešto dobro?
Mnogo toga.
Volela bih da vidim.
Je li to previše?
Nije. U redu je.
Sviđam li ti se?
Ne znam.
Nimalo.
Nimalo ti se ne sviđam ili nimalo ne znaš?
Otprilike.
Nestani. Miči se s tim.
Snimaj mene.
Ne mogu samo tako.
Treba nam neka ideja.
Nadam se da ti je baterija puna.
Ćao.
Šta on radi ovde?
Kuva nam večeru.
Može da dođe kad god želi. Rekla sam mu to.
Uskoro će živeti ovde, zar ne?
Možda i hoće.
Martina, probaj.
Dobro je, zar ne? -Marek.
Marek! Prestani!
Vidim zašto svi beže od tebe.
Ne krivim ih. I ovaj će pobeći.
Nemoj da ti se opet isprazni baterija.
Ne vraćam se više tamo.
Gde ti je otac?
Nije me briga.
Onda ti je lakše.
Pobegnimo.
Zajedno.
Ako želiš.
Ozbiljno to misliš?
Da. Pobegnimo.
Ali moraš brzo da odlučiš.
Mogu li da uđem?
Kako se osećaš? Bolje?
Recimo.
Kako je u školi?
Dobro.
Mislila sam,
da bismo mogli da uštedimo nešto novca i da na leto otputujemo negde.
Možda na more. U Hrvatsku.
Šta kažeš?
Trebalo bi da idem na spavanje.
Onda laku noć.
Laku noć.
Imaš sve?
Samo mi nemoj uskoro reći da ti nedostaje.
Vidi taj izraz lica.
Video si se u ogledalu?
Ne pravi se pametna.
Idemo?
Znam o čemu razmišljaš.
Ne razmišljam ni o čemu.
E pa, ne razmišljaj o tome.
Razmišljam o nečemu samo kada to želim.
A o čemu razmišljaš?
Zato se zove razmišljanje, a ne govorenje.
Ako nešto ne želim da kažem naglas,
onda o tome samo razmišljam.
Mislila sam da ne razmišljaš ni o čemu.
Gde ideš?
Nastavi da ležiš i ne gledaj napolje.
Hoćemo li da operemo zube?
Ujutro.
Ionako neću spavati.
Jako je hladno.
Hajde, ustani.
Idemo. Hajde.
Idemo.
Kul.
Nazvaćeš moje roditelje.
Malo ćemo ih uplašiti.
Kako to misliš?
Reći ćeš mojoj majci da si me oteo.
Prvo ćemo poslati nekoliko fotki.
Šta misliš? Koju?
Ova je najbolja.
Izgleda da imamo isti ukus.
Govorićeš kroz menjač glasa.
Reći ćeš joj da ćeš mi nauditi,
da ćeš me mučiti, silovati i tako dalje.
Hajde.
To je samo igra.
Dobro, ali ne želim da me slušaš.
Rekla je da će me naći.
I živog me zakopati.
Ali prvo mora da te nađe.
Važno je da je poverovala u to.
Jeste.
Moramo da odemo odavde.
Što dalje i što pre.
Pozdravi se sa svojim telefonom.
Kradeš? -Ne, novac je moj.
Sad mogu da budem mirna, neću umreti od gladi. Šta ti imaš?
Još nešto?
Ako nas nađu, zatvoriće nas.
Neće nas naći. Nikada.
I zadnja. To je dosta.
Šta ti je?
Ne znam.
Šta ne znaš?
Jesmo li na pravom mestu.
Ne znamo jezik.
Šta je?
Gde idemo?
Ne znam.
Siguran si da je ovo u redu?
Nisam.
To nisam.
Ne idem dalje.
Možemo da se vratimo na stanicu.
Na stanicu? Usred noći?
Ujutro idemo dalje.
Ne znaš gde. Bojiš se.
Imaš li bolju ideju?
Nemam.
Nemam uopšte.
Reci mi ako nešto smisliš.
U redu. Sada ti nešto smisli.
Trebalo bi barem malo da odspavamo.
Htela bih noćas da spavam u toplom krevetu.
Ne idem tamo.
Bilo bi lepo da mi veruješ.
A ti bi trebalo da budeš srećan što sam te povela sa sobom.
Nisam ti to tražio.
Ne moraš da izigravaš junaka.
A ti ne moraš stalno da se praviš pametna.
Idemo.
Ćao.
Treba negde da prespavamo.
Da prespavamo. Ali negde gde je jeftino.
Najbitnije je da je toplo.
Da. Može.
Šališ se. Nemaš pojma šta ti je rekao.
Ne idem nigde s njim.
Ideš tamo sa mnom.
Sledeći put ja biram mesto.
Sledeći put ja biram voz.
Ako želiš, možeš da ležiš pored mene.
Ali samo da ležiš.
I da me nisi pipnuo.
Ne znam zašto bih te pipnuo.
Ako budeš opet noćas vrištao, pljesnuću te.
Ne znam zašto bih vrištao. -Znamo svoje ljude.
Volela bih da moja majka vidi ovo.
Sviđam li ti se i dalje?
Ne razmišljam na taj način.
Nikad ne mogu da pogodim šta ćeš reći.
Pogađanje je bez veze.
Ne bi ti bilo ništa da mi kažeš.
Kul.
Šta je kul?
Ti.
Šta ćemo da radimo?
Šta god želimo.
Kad sam bila mala zamišljala sam da mogu da letim.
Samo bih se otisnula i odletela.
Daleko od svih i svega, znaš?
Oduvek sam znala da ne mogu da ostanem kod kuće
kad je svet tako veliki.
Znala sam to odmalena.
I ti si to znao, zar ne?
Prase jedno.
Dobićeš dizenteriju.
Budalo.
Koliko daleko možemo da odemo? -Dovoljno daleko.
Šta ako nam ponestane novca?
Zaradićemo još.
Mi smo samo deca.
Ima li kolačića?
Samo na hranu uvek misliš.
Nije li ti već neprijatno?
Nemojmo se više svađati. Može?
Možda su nas zaboravili.
Moramo još malo da izdržimo.
Možemo sve da im objasnimo.
Ne bi razumeli.
Ovde nije baš zabavno.
Smisli onda nešto.
Žao mi je.
Ne znam za tebe, ali ja sutra idem dalje.
Rekla si da je to samo igra.
Ništa bolje nisam mogla da smislim.
Idemo kući?
Ja ne idem.
Marek!
Ne znam kako ste završili ovde, ni odakle ste došli,
ali ovo mesto je moje.
Sve ove stvari su moje. Jasno?
Došli ste izdaleka?
Dosta nam je ovog mesta.
Odlazimo ujutro.
Ali vi ste deca.
On želi da ide kući. Ja ne želim.
Starija si od njega ili mlađa?
Nisam kao on.
Mogu mnogo toga da podnesem.
Budući da si starija, trebala bi da budeš razumnija.
Nekad se s njom ne može ništa dogovoriti.
Ne verujete ljudima, zar ne?
Ušli smo u pogrešan voz.
Ja se kući više ne vraćam.
Borbena si. I previše razmišljaš.
Jednostavno se ne vraćam.
Voliš da se svađaš.
To je najbolje što možemo da učinimo.
Nema šanse.
Kladim se da vas vaši roditelji traže.
Odlučio sam.
Tamo ga ne čeka ništa dobro.
Život s tobom nije lak, devojko.
Fotkao me je kao mrtvu.
To može da se objasni.
Imao sam žena u svom životu.
Nema šanse da se izvuče iz toga.
Jer me niko nikad neće naći.
Sve su bile tvrdoglave.
Pomoglo bi da se vrati sa mnom.
Ali neću se vratiti.
Još nismo došli do kraja.
Šta ako je meni ovo dosadilo?
Sviđa mi se što znaš da se ponašaš kao muškarac.
Srećno.
Nije pošteno što nismo odrasli.
Da jesmo, ostali bismo zajedno.
Ne mogu da te ostavim ovde samu.
Nije trebalo da bude ovako.
Ne ljuti se na mene.
Lepo jutro.
Trudio sam se.
Oboje smo se trudili.
MEDIATRANSLATIONS