Pokker.
Hold deg unna!
STILLEHAVET, 1987
FØRTI ÅR UT I DEN KALDE KRIGEN
Outlaw 1, to mann sjekker inn. Red Hook 3507, to fiender klokka ett.
Jeg ga Andertons datter en Cabbage Patch-dukke i bursdagsgave.
Kan noen forklare dem?
- Hva mener du? - Hvorfor ser de sånn ut?
For små øyne og oppsvulmede kinn, som om de bruker steroider.
De er søte. De er lubne, som babyer.
Hvis jeg så en slik baby, hadde jeg skreket.
Outlaw 2, i sikte. De er født i en kålåker.
Som om det ikke er sinnssykt. Hva skjedde med Raggedy Andy?
- Skal vi utføre øvelsen? - Russerne er utålmodige.
Angriper nord-mann. Kampen er i gang.
Outlaw 2, tar sør-mann. Full gass.
Hva skal du gjøre?
Du kan ikke gjemme deg. Klar for å gi opp?
Kanskje det.
Nord-mann drept. Du er død, Nikita.
- Fillern! - Fly skutt ned. Longshot, status.
Sør-mann er drept.
Dette var svært pinlig for våre sovjetiske kolleger.
- Du hadde flaks, løytnant. - Vi ses på båten.
Assassin, det virker som om det er en funksjonsfeil med styringen.
- Hva foregår? - Høyre balanseror sitter fast.
Ok, bare hold henne stødig. La meg se på det.
- Ja, jeg ser det. - Kan ikke lande på mor med slik risting.
- LSO, er det mottatt? - Mottatt.
De andre kan lande. Jeg blir her med Boomer.
Lykke til.
- Pokker. - Rolig, Boomer.
- La oss få deg opp i høyden. - Går ikke. Drivstoff på 2,1. Nesten tom.
- Jeg må skyte meg ut. - Nei. Tenk på skattebetalerne.
Jeg skal prøve noe. Hold henne så stødig som mulig.
Hva driver du med?
- Jeg skal få løs balanseroret. - Hvordan?
Slapp av. Senk landingshjulene og vær på vakt.
- For ustabilt. - Dette er litt galskap, men stol på meg.
Du får oss begge drept.
Fy søren. Kom igjen!
- Det går bra. Jeg er profesjonell. - Det nytter ikke.
Avbryt, 382. Du treffer tårnet.
- Han har rett. Du må avbryte. - Bare fokuser på vinkelen din.
Du vil merke litt press.
Ok. Greit. Jeg skylder deg en.
Jeg skylder deg mer. Jeg blir månedens ansatt.
Jeg får parkere flyet ved siden av inngangen.
La meg si til gislenes familier: Vi har ikke gitt opp. Vi vil aldri gi opp.
Vi skal bruke alle lovlige metoder for å frigjøre dem fra fangenskap.
- Hva sa han? - At jeg vil leve i 75 år til.
Kom igjen. Gjør de nye greiene noe som helst?
Jeg er kurert, sa jeg.
- Kurert? - Unnskyld?
Du må være i rullestol til du forlater sykehuset.
- Virkelig? - Nei, nei. Ikke lag sce…
Du trenger ikke å beskytte meg fra dette. Jeg er god på stressende ting.
Gud bedre. De skal prøve en ny medisin. Funket på rotter, så bør være bra for meg.
Vil du dra til Turf i kveld? Spise en biff?
- Du skulle møte vennene dine. - Du er vennene mine.
Takk. Men hvis du vil muntre meg opp, burde du drikke med vennene dine.
Lat som om du ikke har gitt opp så mye for meg.
Dessuten skal jeg gå ut med den jenta i kveld.
Flott. Middag og begravelse.
Du er en kødd.
Ikke la Gorbatsjov lure deg.
Jeg vet ikke om Gorbatsjov er problemet.
- Han prøver å gjennomføre reformer. - Nei. Han er fra politbyrået.
Han er en urokkelig kommunist.
- Samme hva han kaller seg. - Captain America.
- Det stemmer. - Kapitalisme og kommunisme er litt likt.
- Hele det sovjetiske systemet… - Du provoserer ham.
- …går imot menneskets natur. - Nå er han i gang.
- Reform funker ikke når noe er ødelagt. - Vi meldte oss ikke på dette kurset.
- Lenin, Stalin… - Skulle vi ikke dra ut?
De later som om vi lever i… Hei sann.
Som om vi lever i et stort, lykkelig kollektiv.
Men kollektivet er alltid på bekostning av individuell frihet.
- Se opp! - Unnskyld. Hei. Kjør forsiktig, sir.
Bare se på meg. Jeg tror vi alle er enige om at jeg er den beste piloten.
Boomer er enig.
- Han eier ikke skam! - "Redd meg, Troy."
- Og jeg skal ikke eie skam. - "Redd meg."
I USA feirer vi å være best.
- Jepp. - Vi belønner storhet.
Hva skjer der hvis du er stor?
- Fortell dem det. - Ingenting. Du er bare en kamerat.
- Det er ikke et samfunn, men et fengsel. - Smisker dere?
Alle som ikke kjemper for å bryte ut av det,
- er en del av problemet. - Selv de sivile som bare ble født der?
Taushet er medvirkning.
- Top Gun! Hva skjer? - Hei, kompis.
I slike stunder er jeg glad de lagde filmen.
- Hva skjer? - Mine herrer.
Orlogskaptein.
- Er alt i orden, sir? - En privat samtale?
Bare løytnant Kelly.
Jeg ble orientert om stuntet ditt.
- Jeg så en mulighet til å redde et fly… - Skal ikke gi deg en reprimande, Kelly.
Har du hørt om Big Bird?
Ikke den fra Sesame Street.
- Da har jeg ikke det. - Operasjon Big Bird.
Siden 1971 har NRO sendt opp rekognoseringssatellitter
for å følge med på hva russerne gjør i de avsidesliggende områdene av Sovjet.
Men oppløsningen er begrenset,
- så av og til må vi ta en nærmere titt. - Du trenger et spionfly.
Jeg skal fly et spionfly.
Dra til Ramstein flybase i Tyskland klokka 0400 i morgen.
Jeg orienterer deg der. Topphemmelig, så ikke si at du drar.
Takk, sir. For muligheten. Takk.
Selv takk. For at du fortjente den.
Vi har mottatt bilder som tyder på
at russerne bygger rakettsiloer nordøst for Njandoma.
Dermed er operasjonen vår 190 mil innenfor Sovjets grense.
Det er en halvtime inn og ut.
Det er fire luftvernbaser i området, så vidt vi vet.
Nærmeste russiske flystripe er i Os'mino, 30 mil til øst.
Alt dette tyder på at russerne ikke bruker stedet til å lage matrjosjka-dukker.
Du skal holde en høyde på 80 000 fot, over luftvernets maksimale høyde.
Du tar bildene, og så vámonos.
- Du er den eneste som er her, Kelly. - Du sa 80 000 fot, sir.
Overgår ikke det maksimal høyde til U-2?
Det stemmer. Men du skal ikke fly et U-2-fly.
SR-71 Blackbird.
Maksimal hastighet, mach 3 pluss, maksimal høyde, 85 000 fot.
Verdens raskeste og høyest flygende luftfartøy.
- Hun er en skjønnhet. - Hun er et udyr.
Hun kan fly fra en rakett. Du skal ha på deg fulltrykksdrakt,
men du rives likevel i fillebiter om du skyter deg ut av flyet over mach 1.
Er ikke dette Luftforsvarets operasjon?
Det er en hemmelig operasjon for CIA.
- Du tar meg ut av tjeneste. - Midlertidig.
Treningen din med kameraene på Blackbirden gjør deg unikt kvalifisert.
Du er andrepilot for en fra Luftforsvaret.
- Er jeg RIO? Skal jeg ikke fly? - Ikke denne gangen.
Major Sanders. Løytnant Kelly. Han har flydd 23 oppdrag med Blackbirden.
Hyggelig å møte deg.
- Har du blitt beskutt i flyet? - Da hadde jeg ikke gjort jobben min.
Ikke et tåpelig oppdrag for Marinen. Rekognosering krever mer vett enn kraft.
Det ser jeg. Ja.
Bare hold øye med radaren og la meg gjøre resten.
Greit. Jeg ser en fiende med heftige kinnbein og øyenbryn rett foran meg.
Glefs så mye dere vil her nede, men der oppe må dere være som én, ellers dør dere.
Beklager at jeg ertet fjeset ditt, men jeg har bare sett lignende i mareritt.
Herregud, pappa.
Det går bra. Jeg trodde du ikke kom hjem fordi du fikk deg noe.
Det er mulig. Vi får se.
Bør jeg bekymre meg?
- Nei, nei. Det er plankekjøring. - Hvor befinner planken seg? I Libya?
Iran?
Det er klassifisert, faktisk.
- Ikke havn i trø… - Nei, det skjer aldri. Jeg må legge på.
Jeg er glad i deg, pappa.
Glad i deg også.
FALNE HELTER MINNES ALLTID - GLEMMES ALDRI
Ok.
- Legg det i støvelen. - Unnskyld?
Kjedet kan kvele deg ved en utskyting. Enhver grønnskolling vet det.
Jaså? Vet grønnskollinger det?
Tankpress, sjekk.
Hun er på 1,3 PSI. Setter IGV til lockout.
Habu 43, sjekkliste fullført?
Bekreftet. IGV normal.
OBC-kamera funker som det skal.
Habu 43, vind 265 ved fem. Klar til takeoff, rullebane 26.
- Sanders, er du gift? Barn? - Ikke en prioritet før jeg blir oberst.
Samme her. Tror du det er derfor de valgte oss?
Ingen tilknytninger?
Vi trenger ikke å snakke.
Du vet vel hva du blir hvis drømmen din går i oppfyllelse?
Hva da?
Colonel Sanders.
Har ingen påpekt det?
- 1700 knop. - Og 11 urter og krydder.
Alt er en eneste stor landmasse fra her oppe.
Flygenivå åtte-null-null.
Mottatt.
Advarsel om at dere nå ankommer Sovjets luftrom, 82 mil unna målet.
OBC-kamera er på. Klar.
Hvordan ser det ut?
Tykk suppe over målet. Tviler på at vi får et klart bilde.
Base, Habu. Dårlig sikt. Hva skal vi gjøre?
Habu, stig ned til flygenivå fire-fem-null.
En gang må være den første. Mottatt. Fire-fem-null.
Der har vi det. Vi filmer og ser målet.
Bravo, zulu. Opp i høyden igjen og kom tilbake.
Fiende, én-ni-null-ti.
Pokker.
Ett luftfartøy klokka fem. Jamming tatt i bruk og fungerer.
Hvorfor krenger du? Vi mister hastighet.
- Jeg greier dette. - Nei. Han vil ta innpå oss.
Ser du, Kelly? Det er derfor du er en radioape og jeg er…
Sanders? Sanders, hører du meg?
Habu 43, defensiv luftkamp i øst. 15 mil vest for Petsjora.
Piloten svarer ikke, og jeg har mistet kontrollen.
Kom igjen.
Høyre motor er ødelagt.
Mayday, mayday.
Habu 43, breddegrad 65,18, lengdegrad 72,10.
ADVARSEL
- Jeg må skyte meg ut. - Det går ikke i den hastigheten!
Jeg vet det.
Sånn, ja. Kom opp hit.
Ok.
Hva er dette? Hei!
Bra. Du har ikke dødd.
Hvem er du? Hvor er jeg?
Jeg heter Nikolaj Ustinov. Men kall meg Nick.
Og du er i hjemmet mitt.
- Velkommen. Det er en ære. - Hvorfor er jeg bundet fast i senga?
Så du ikke skulle bevege deg under operasjonen.
- Hva mener du med operasjon? - Jeg fjernet pinnen og reparerte en åre.
Det var mye blod.
Du skrek mye, men det var min skyld. Jeg har ikke ordentlig bedøvelse.
- Kan du slippe meg løs nå? - Selvfølgelig. Snart, ja.
Men du må hvile nå, sånn at helbredelsen kan fortsette.
Ok. Hva er greia med alle de amerikanske greiene?
Dette vil kanskje sjokkere deg, men jeg beundrer landet ditt veldig.
Demokratiet og kulturen deres.
Og maten deres. Har ikke prøvd McDonald's, men jeg vil nok elske det.
Jeg er nærmest besatt.
- Sier du det? - Drømmen min er å bo i USA en dag.
Kjøre fra kyst til skinnende kyst i en bobil.
- Gøy. - Jeg vet ikke ennå
hva slags jobb jeg skulle hatt. Men jeg vet at alt er mulig der.
Ja.
Jeg har noe jeg vil vise deg.
Denne er veldig spesiell, men også ganske ulovlig.
Man kan havne i fengsel for å ha denne.
Jeg har sett den over 100 ganger.
Hver gang ser jeg for meg at jeg er mannen i filmen.
Og at jeg gjør tingene han gjør.
Det er få amerikanske filmer her, men i fjor fant jeg denne piratkopien…
…av Top Gun.
Den bekreftet alt jeg trodde om folket ditt.
Og en dag var du plutselig her. Du falt fra himmelen som om det var skjebnen.
- Nikolaj… - Stopp!
Nick. Kall meg Nick.
Nick. Jeg heter Troy.
- Troy. Hyggelig. - Takk for at du lappet meg sammen, Nick.
Men jeg må komme meg av gårde. Jeg er i fiendens territorium.
Ikke at du er en fiende. Ikke sant?
Tvert imot, Troy. Jeg er din største fan.
Bra. Det er bra. Da skjønner du hvorfor jeg må krysse grensen.
Ja. Nærmeste grense er Finland.
- Hvor langt unna er det? - 2000 kilometer.
Vel, pokker.
Det har gått to år.
Hvorfor gjorde du ikke dette da Tsjernenko døde?
Gir meg ingen glede å henge opp portrettet til en mann som ødelegger landet mitt.
Gorbatsjov ville sagt at han redder det.
Jeg husker fortsatt da Russland var et imperium.
Halve verden var under vår innflytelse. Se på oss nå.
Taper en blodløs krig mot en sjelløs supermakt.
Og den skallede tåpen vil at vi skal få et nærere forhold til fienden vår.
Hva er det?
Et amerikansk spionfly ble skutt ned over Khorovaja.
- De tror at én pilot skjøt seg ut. - Har de sikret styrtstedet?
Ikke ennå. General Korsjov leder letingen.
Ikke nå lenger.
Goose! Hold ut!
Å gud!
Goose og Maverick fløy ikke bare sammen. De var bestevenner.
Ja, det var de.
Mannen som filmet, går på do nå. Husker du hva som skjedde her?
Det gjør jeg ikke. Beklager.
Ikke noe problem. Hvordan er kjøttet?
Det er veldig hardt, men det er i det minste surt, så…
Om vinteren er det vanskelig å finne fersk bjørn.
- Spiser jeg bjørn? - Har 40 kilo i potetkjelleren.
- Spis så mye du vil. - Takk. Hva er dette?
Hjemmebrent. Jeg lager den av beter.
- I en tønne. - Det smaker ikke som beter.
Tusen takk.
På drakten din så jeg at kallesignalet ditt er Assassin.
- Kan jeg spørre om navnets opprinnelse? - Den historien kjenner bare mine venner.
Jeg skjønner.
Jeg håper du og jeg en dag vil bli så gode venner.
Definitivt. Jeg burde nok gå nå. Slipp meg løs, så kommer jeg meg av gårde.
- Slipper jeg deg løs, så drar du. - Ja. Det var det jeg akkurat sa.
Du forstår ikke situasjonen din.
Det er flere tusen kilometer mellom deg og sikkerhet.
Den røde armé er på utkikk etter deg alt.
Når de finner deg, overlater de deg til KGB.
Det er noe jeg ikke ønsker at skal skje med noen.
Tro meg, jeg er din trygge havn.
- Jeg kan ikke bli her. - Bare til den kalde krigen tar slutt.
- Den kalde krigen har pågått i 40 år. - Så hvor mye lenger kan den vare?
Ok. Vet du hva? Du har nok rett.
Det er galskap å prøve å gjøre dette i min tilstand.
- Og det er galskap å la deg dra. - Akkurat.
Så jeg blir her til det er trygt å dra.
- Strålende. - Bra.
Skal jeg være bundet fast hele tiden?
Selvfølgelig ikke. Jeg måtte bare vite at vi kan stole på hverandre.
Jeg stoler fullt og helt på deg, Nick. Takk.
- Ingen årsak. - Ja.
- Vi skal ha det vidunderlig sammen. - Det er bra.
Det var bedre. Ok.
Unnskyld, Nick.
Bli, er du snill.
Hvordan er du så kvikk?
Veldig effektiv giljotin.
- Du skader deg selv. La oss stoppe nå. - Ok. Du vinner.
Vidunderlig.
Finne nøkkelen.
Kom inn igjen, min venn. Jeg kan lage te.
Vennligst overfør meg til USAs ambassade i Moskva. Fort.
Denne er til deg. Øver på engelsk.
Ok. Nei, nei. Hei, hei.
Jeg drar. Ok?
Ok. Hør her. Det går bra.
Vent!
Greit.
Nikolaj. Hva har du gjort?
Det dekker regningen deres.
Hvem er du? Hvor lærte du å slåss slik?
Du hadde nok klart deg bra om det ikke var for skaden.
Amerikansk kamptrening er overlegen vår.
"Vår"? Var du i militæret?
Har ikke noe å si.
Jo, jeg vil vite hvem jeg sitter her med.
- Jeg jobbet for statens sikkerhet. - Er du fra KGB? Hva gjør du for dem?
Ingenting nå. Jeg ledet et team som utførte hemmelige operasjoner.
Kontraspionasje. Avhør.
Så du er et monster.
Jeg trodde jeg gjorde det som var best for landet.
Akkurat.
Men da datteren min ble gammel nok til å spørre meg om hva jeg gjorde,
skammet jeg meg for mye til å fortelle henne det.
Når en mann gjør noe lenge nok, slutter det å være hva han gjør.
Det blir hvem han er.
Så jeg skal tro på at du toet dine hender, flyttet opp hit og ble Grizzly Adams?
Jeg måtte komme meg så langt unna regimet som mulig.
Jeg må komme meg så langt unna deg som mulig.
Hvis jeg fortsatt var det monsteret, hvorfor ga jeg deg husly?
Hvorfor pleiet jeg deg og kjempet mot mennene?
Jeg har hjulpet en fiende av republikken. Det straffes med døden.
Takk for at du hjalp meg.
- Beklager at jeg satte fyr på deg. - Du prøvde å dra hjem.
Jeg greide ikke engang å kontakte ambassaden.
Hvis du greide det, ville sikkerhetstjenesten ha kommet.
Staten overvåker alle anrop til ambassadene.
- Hva om jeg brukte denne? - Den har 30 km rekkevidde på en god dag.
Det går bare hvis du har tilgang til en Altai.
- En hva? - En mobil radiotelefon.
- Kan ikke spores eller avlyttes. - Hvordan får jeg tak i en?
De er bare for viktige statstjenestemenn.
- Det er vel ikke så mange av dem her ute? - Ikke her.
- Men ved innsjøen Vozje. - Vozje?
Mange medlemmer av det øverste sovjet har datsjaer der.
Er det i nærheten?
Det er omtrent midtveis mellom her og Moskva.
Perfekt. Vi stjeler en Altai.
Jeg ringer ambassaden, og de får meg vekk herfra.
Hva?
Du blir reddet, men jeg…
Akkurat.
- Hva om jeg tar deg med til USA? - Sovjetere kan ikke emigrere.
Ikke vanligvis, men jeg er en nedskutt pilot.
Jeg blir folkehelt og får Æresmedaljen. Ambassaden sier ikke nei til meg, Nick.
Det er ikke så enkelt. Kan ikke forlate datteren min i Moskva.
- Vi tar henne med. - Hun tror ikke på at jeg har endret meg.
Få henne til å tro på det.
Russere er ikke like komfortable med å dele følelsene sine som ditt folk er.
Drømmen din er å bli amerikaner. Begynn å oppføre deg som en amerikaner.
Nick, hjelper du meg?
Dette er veldig fristende, men det er også veldig farlig.
Hei. Er det ikke på høy tid at vi
"flyr inn i faresonen"?
Kenny Loggins. Jeg skjønner den spøken.
Er det en avtale?
La meg drikke opp før jeg bestemmer meg.
Selvfølgelig. Jeg kan skåle for det.
Bånnski.
Kom igjen. Det er verdens minste glass!
Kan jeg hjelpe deg, kamerat?
Aleksandr Volkov. Statens sikkerhet. Kan jeg komme inn?
Så du bor alene her?
Ja. Hva gjelder dette?
Et fly styrtet 12 kilometer herfra.
Vi spør lokalbefolkningen om de har hørt eller sett noe av interesse.
Nei, min herre.
Jeg skjønner.
Datteren min, Anna.
Jobbet du for KGB?
Hvordan…
Signetringen.
Avdeling?
Gruppe Alfa.
Takk for tjenesten. Hva fikk deg til å slutte?
Jeg begynte å bli mindre skarp.
Du har da et veldig skarpt sinn?
- Hva er der nede? - Potetkjelleren.
Unn meg det.
Det er ingenting der.
Ja vel.
Jeg har tatt deg.
Hjemmebrent?
Ja.
Du vet vel at hjemmebrenning er ulovlig?
- Beklager, kamerat Volkov. Visste ikke… - Vær så snill.
Vi kan inngå en avtale.
Du deler et glass med meg, så blir det vår hemmelighet.
Selvfølgelig.
- Jeg kan smake betene. - Tusen takk.
Minner meg om hjemmebrenten vi drakk i Praha i 1968.
Den gang var jeg bare løytnant.
Vi tilbrakte to måneder i brakken med veldig lite å gjøre.
Så vi drakk.
Du savner det nok.
Kameratskapet.
Ofrene vi gjorde for moderlandet vårt.
Jeg tenker på det hver dag.
Vel, takk for gjestfriheten din.
- Jeg må fortsette rundspørringen. - Absolutt.
Jeg kan vel finne deg her hvis jeg trenger å snakke med deg igjen?
Hvis du kommer på noe, så ikke nøl med å ringe.
Jeg ønsker deg fortsatt god helse. Både deg og datteren din.
Herregud. Trodde du skulle invitere ham på middag.
- Dette er ille. - Hva? Han dro.
Mennene i baren vil identifisere oss. Vi må dra umiddelbart.
Vet du hva? Den hjemmebrenten svir. Foran og bak, Nick.
- Vet ikke om det er trygt å kjøre slik. - Har ikke tid til å være trygg.
Jeg får mye av skjegget ditt i munnen.
Ok. Kan du kanskje ha hendene på rattet eller kjøre litt saktere?
Vi vet ikke om de har forbundet oss ennå. Vi må endre utseende.
Treffer vi et tre, endrer vi utseende.
- Hvor lang er kjøreturen til Vozje? - Tre dager. Men vi kommer dit på én.
Hvordan da?
- Vi skal ikke kjøre. - Hva gjør du?
- De vil lete etter bilen min. - Hva så?
Du burde gå ut.
Hva? Hvorfor det?
Jepp.
Er dette en innsjø? Du kunne sagt at du skulle gjøre det.
Trodde du visste hvordan man unngår å bli sporet.
Læres ikke piloter opp i det?
Nei, Nick. Vi lærer ikke å gjemme flyene våre i frosne innsjøer.
Hvor skal vi?
Jernbanestasjonen. Gjennom her.
Skjegget ditt angriper fortsatt munnen min.
Avdelingene våre leter i utkanten av skogen i nord og øst.
Den andre piloten landet her.
Intet lik?
Han overlevde. Snøen har dekket sporene hans.
Støvelen hans.
- Vi venter på utstyr til å hente den ned. - Hold disse.
Finn et bilde av ham. Gi det til alle i sikkerhetspolitiet.
Kunne ikke skutt oss ned nærmere grensen?
"Oss"?
Jeg hadde en kopilot, Sanders. Han overlevde ikke.
Jeg kondolerer.
Han var en drittsekk, men fortjente bedre.
Man trenger stort mot for å være jagerflyger.
Man trenger vel det. Det er det eneste jeg har ønsket å gjøre.
Faktisk ville jeg bygge skip for Marinen, som faren min.
Men da jeg var åtte år, tok han meg med om bord på USS Randolph
for å se F-9-pilotene øve på å lande.
Og jeg så hvordan karene gikk langs flydekket
med hjelmen i hendene, og alle, inkludert faren min,
så på dem som om de var guder. Og det var det. Jeg var hekta.
Så du ville bli Gud.
Jeg ville tjene landet mitt. Du kan nok skjønne det.
Frykt drev meg til å tjene mitt. Vi fikk høre at USA skulle tilintetgjøre oss.
At deres grådighet og sjelløshet ville være slutten på menneskeheten.
Vi lærte at dere var tannhjul i en maskin som dreper verden.
Vi ble begge fortalt løgner.
Ikke jeg. Det var Khrusjtsjov som sa: "Vi skal gravlegge dere."
Reagan kalte oss det onde imperiet. Tror du vi alle er onde?
Hjernevasket. Produkter av systemet dere vokste opp i.
Men du er ikke et produkt av systemet ditt, Troy?
Ikke bruk KGB på meg.
Jeg skal hvile øynene. Vekk meg når vi ankommer Starokostjantynivske.
Ser ingen grunn til at jeg ikke kan det.
Nick. Du må våkne.
Jeg tror vi må bytte vogn.
Nå har jeg herpes.
Nick, jeg trenger at du våkner.
Ikke sjekk mappen.
Han viser det til vennene sine.
Fin lur?
Kamerat, jeg er KGB-offiser.
Jeg skal levere denne fangen til mine overordnede.
- Hvorfor skal vi tro deg? - Hvorfor lyve for mine våpenbrødre?
Hør på meg!
- Jeg gir dem inntrykk av at du er fange. - Ok.
Men dette knepet vil ikke vare så lenge.
Om 30 sekunder når vi en tunnel. Det tar et øyeblikk før lysene skrus på.
Hei!
Jeg er lei for det.
Hva i helvete?
Da løper vi fremover i toget.
Kamerat. Legitimasjonen din utløp for ti år siden.
Gjorde den det?
Jeg pågriper dere begge.
Hvorfor?
Der!
Stopp dem!
Er vi på et jævla tog for troppene?
Vi må hoppe.
Greit. På tre. To. Én.
Herregud.
- Vi går tom for tog. - Vi må bare gå tom for tunnel først.
Vi er snart ute.
Vi skulle ventet til den kalde krigen er over.
Vi må finne ly for natten.
- Er det et Red Roof Inn her? - Jeg vet ikke hva det er.
Hvor skal du?
Jeg finner ly.
- Kjenner du dem? - Hvorfor skulle jeg det?
- Hva sa du til henne? - At vi er kalde og sultne.
- Og hun bare slipper oss inn? - Og du sa at vi alle er onde.
- Vodka. - Hun sa: "Vær så god."
Ok, takk. Nei takk.
Ok.
- Er det lurt å ta med en amerikaner hit? - Jeg sa at du er fetteren min.
Hva om de har sett bilde av meg på TV? De kan kontakte myndighetene.
Ser du en TV her?
- Kan være i det andre rommet. - Ser du et annet rom?
- Nei, det gjør jeg ikke. Ok. Takk. - Vær så god.
Det ser nydelig ut.
Hva er det med den gutten? De er vel ikke foreldrene hans?
Selv om det hadde forklart mye.
Han heter Gorgo. Foreldrene måtte flytte til Moskva for å finne arbeid.
Så nå bor han hos besteforeldrene.
Hei, Gorgo. Hva skjer?
Ok. Jeg skal bare trekke den tilbake.
Foreldrene sender penger, men hver dag er en kamp.
Noen ganger må de velge mellom kull til ovnen eller mat til bordet.
Ja?
Så hvorfor slapp de oss inn?
Hvis noen banket på i USA og ba om hjelp,
- ville de ikke blitt tatt inn? - Selvfølgelig ville de det.
Takk.
De lærte deg å bekjempe oss, men du har aldri lært noe om oss.
Kjenner du til fuglen skarv?
Hva? Du hopper fra det ene til det andre.
Når skarven jakter på fisk, stuper den 20 meter under havet
og blir værende der i over et minutt. Ute av sitt element. Helt sårbar.
Men fuglen kan bare forstå fiskene
ved å svømme med dem.
Jeg skal bare…
Skal alle sove på samme rom?
Vozje er rett nedi veien.
Hei.
Den er til deg. Ta den.
Det er det minste jeg kan gjøre. Ta den.
Ok. Greit.
Ok.
Det føltes godt. La oss ikke gjøre kona sjalu. Ok.
Kom deg av gårde.
Det var en snill gest. Den er verdt mer enn han tjener på et år.
Kanskje de endelig får råd til et bur med en lås til lille Gorgo.
Jeg syns på mange måter synd på ham.
- På Gorgo? Han er en demon, Nick. - Han er uvanlig.
Så en demon i øynene.
Det er ikke private vakter. Det er KGB. Bare en apparatsjik har slik beskyttelse.
- Så den som bor i datsjaen, har en Altai? - Sannsynligvis.
Ingen bil i oppkjørselen, så han er i byen, men ikke hjemme. God timing.
- Hvordan skal du komme deg forbi dem? - De har en fast vos'merka- patruljering.
Vi bare venter på seredina- åpningen.
- Så jeg følger deg. - Du følger meg.
- Hva gjør du? - Leter etter kanalen deres.
Her er den.
Gå, gå.
Lærte du det i KGB?
Nei, Ungpionerene. Som speideren.
Speideren lærte meg å lage en veldig treg bil av tre, hvis det blir nyttig.
Det blir det ikke.
Ungpionerene igjen?
KGB.
Du leter i andre etasje. Hold kontakt.
Mottatt. Vent, jeg vet ikke hvordan telefonen ser ut.
- Stresskoffert på størrelse med en baby. - Forstått.
Og de valgte å ramme inn dette.
Stilig.
Nick.
- Troy, jeg har telefonen. - Vi kan ringe en terapeut for barnet.
- Her. - Det er bra.
Når vi er på trygg avstand fra huset, kan du ringe.
Det er ikke kona hans.
Hun er en seksuell eskorte.
Jeg ser det. Takk.
Nå som vi har fått et nærere forhold, kan du si hvorfor du kalles Assassin?
- Spør du meg virkelig om det nå? - Jeg er svært nysgjerrig.
Det er privat.
- Trodde vi hadde et nærere forhold. - Det har vi ikke.
Hun kler av ham.
- Ok. Jeg trenger ikke at du kommenterer. - Får håpe det bare er forspill,
og at de går opp for samleiet.
Du brenner øret mitt med den varme ånden din.
Pokker! Det er familien min.
- Du sa de skulle komme i morgen! - Skynd deg!
Ikke den veien! Da ser hun deg. Inn der.
Hun kommer hit.
Hvem er dere?
Innbruddstyver.
Nadja! Hvorfor er du her?
Vi kom tidlig for å unngå trafikken. Er du ikke glad for å se oss?
- Klart jeg er det. - Jeg har hodepine. Jeg trenger vin.
Jeg skal hente den. Bare sett deg.
Og nå kommer mannen.
Jeg har hatt hodepine siden i morges.
Slutt å sutre. Du høres ut som barna. Jeg skal fylle badekaret.
Ikke mas. Bilturen var så slitsom i dag.
- Ja? - Det er en telefon til deg, sir.
Så sent?
Hvis han er den han sier han er, har du nok lyst til å ta den.
Dette er generalkonsul Hennessy. Hvem snakker jeg med?
Løytnant Troy Kelly, USAs marine. Tjenestenummer E02-77-41.
Jeg er i fiendens territorium og må evakueres.
Vent, løytnant. Linjen kan være usikker.
Jeg bruker en russisk Altai-radiotelefon. De kan ikke avlytte den.
- Hvordan fikk du tak i den? - Det er uviktig.
Hvis jeg gir deg en omtrentlig posisjon, hvor fort kan du sende et mannskap?
Ok, vent litt.
Det er ikke så enkelt. Du deltok i en hemmelig operasjon.
USA kan ikke erkjenne at du er her.
Evakuerer vi deg fra Russland, tilstår vi at vi driver med spionasje.
Så hva skal jeg gjøre?
Hvis du kommer deg over grensen, eller til ambassaden vår i Moskva,
har vi uinnskrenket fullmakt og kan få deg hjem. Har du et kjøretøy?
Ja, det har jeg.
Én ting til. Det er en russisk fyr. Han har hjulpet meg.
Han heter Nick… Nikolaj Ustinov. Jeg lovet ham og datteren asyl.
- Jeg må høre med ambassadøren. - Vi ringer deg når vi ankommer Moskva.
Ga de deg et hentested?
Ambassaden i Moskva. De vil at vi skal dra til dem.
Men du er en amerikansk helt. Hvorfor kommer de ikke og henter deg?
Større ting står vel på spill.
Vi må hente datteren min først. Jeg kontakter henne og spør om adressen.
- Vet du ikke hvor hun bor? - Hun flytter ofte.
Men det er en god nyhet.
- Hva er det? - Vi har en kassettspiller.
Tolv timer med den ene kassetten.
- Hvem er pappaen i sangen? - Det har jeg også alltid lurt på.
For sent å dra til ambassaden i kveld. Vi overnatter hos datteren min.
Hvis hun tillater det.
Er Moskva alltid så sint?
De forbereder maiparaden i morgen. En feiring av Sovjets makt.
Gatene vil være fulle av soldater og våpen.
I USA har vi bare en Snoopy-ballong. Thanksgiving. Så kjedelig.
Er nok best å skru av denne nå.
Det var her viseformann Dukhovs Altai-telefon ble stjålet.
Bare 90 kilometer sørover
var toget hvor troppene våre angrep målene våre.
Når fant tyveriet sted?
Rundt klokka 2100.
Her. Et anrop til USAs ambassade klokka 22.14 som ikke ble avlyttet.
Det må ha vært ham.
Han kommer til oss.
- Jeg informerer generalsekretæren. - Nei.
Jeg vil ta imot vår amerikanske venn selv.
Fint sted.
Det er ikke fint.
- Hva er det for? - Kom.
- Er det 709? - Det er 809. Vi tar trappen.
Kom igjen.
Husker du da du kjørte bilen ut på isen og lot den synke uten advarsel?
Får samme vibber her.
Hei, Anna.
- Har du et gjemmested vi kan benytte? - Ja.
Hei.
Greit, hva er alt dette?
Det var fire sikkerhetsbetjenter som overvåket bygningen.
Men de skal ikke fange oss.
Åttende etasje.
Eier eller leier du?
Anna, kom.
- Jeg heter Troy, forresten. - Anna.
I morgen tidlig skal Troy ringe ambassaden med Altai-telefonen,
og så kan vi tre dra for godt.
Er du pilot for Luftforsvaret?
Nei, Marinen. Vi har fly og båter. Jeg vet det er forvirrende.
Vet du når vi sist snakket sammen?
- Hvorfor tror du jeg vil bli med deg? - Vi kan begynne på nytt.
Jeg er ikke som deg.
Jeg vil ikke rømme og gjemme meg i skogen. Jeg vil heller gjøre hjemmet mitt bedre.
- Du er ikke trygg hvis du blir her. - Jeg har aldri vært trygg her.
Dra til USA hvis du kan.
Du har mange ting å ha dårlig samvittighet for,
men å forlate meg er ikke en av dem.
Funker ovnen?
Skal du sprenge dette stedet også?
- Jeg skal lage te. - Jeg tar gjerne te.
Er du en frihetskjemper?
Organisasjonen jobber for menneskerettigheter.
Tillater de det her?
De kan bare forby det de vet om. Og de kan bare straffe dem de fanger.
Så de ansetter menn som faren min til å oppspore oss.
- Sydde du selv? - Nei, faren din gjorde det.
Han er opplært til å lage sår, ikke behandle dem.
Takk for at du tok oss inn for kvelden.
Hadde lite valg. Dere førte min fars kamerater til døren min.
Vel, ekskamerater.
Ja.
Jeg vet ikke hva pappa har fortalt deg, men jeg ville ikke stolt så mye på ham.
- Akkurat. - Han lever av å lyve.
Jeg skjønner det, men han har reddet livet mitt 44 ganger de siste dagene,
så jeg lar tvilen komme ham til gode.
Ja. Vel, jeg håper du kommer deg trygt hjem til familien din.
Ingen familie, bare pappa.
Jaså? En kjekk amerikansk pilot som deg?
Jeg regnet med at du hadde kone og barn og et hus med stakittgjerde.
Nei, enslig. Leilighet med nettinggjerde. Jeg har fokusert på jobben.
Virker som om det lønnet seg.
Takk.
Hva med deg? Er det en mann i livet ditt?
Ikke min type.
Alle menn?
Siden jeg gir deg et gjemmested, kan du vel holde på en hemmelighet.
Vet Nick det?
Det er ulovlig å være homofil i Sovjetunionen.
Og den loven opprettholdes av KGB.
Akkurat.
Anna er flott, forresten. Mye mer nennsom hånd enn deg.
Hun er en spesiell jente.
Skulle ønske ting var annerledes mellom oss.
Det ønsker nok hun også.
Ser du ikke hva du gjør?
- Du gjør samme feil som Maverick gjorde. - Fra Top Gun?
- Vet du om en annen Maverick? - Nei.
Da Goose døde, følte Mav seg skyldtynget over alt han kunne gjort annerledes.
Alt han ønsket han kunne sagt til ham. Men det var for sent.
Du kan fortsatt snakke med Anna.
Og hvem vet? Kanskje dere oppdager ting dere ikke visste om hverandre.
- Hva slags ting? - Private ting. Du vet, personlige…
Som at hun liker kvinner?
- Vet du det? - Har alltid visst det.
En av grunnene til at jeg sluttet i KGB.
Hvordan jobbe for et system som mener barnet mitt er en forbryter?
Hvorfor snakket du ikke med henne om det?
Hvis Anna ønsket å diskutere det, hadde hun kommet til meg.
Det er ikke sånn det funker. Du er faren.
Du må vise at hun ikke trenger å skjule hvem hun er.
- Er alle jagerflygere så følsomme? - Ja.
Kan vi snakke sammen?
Greit.
PAPPA, RING MEG NÅR DU KOMMER TIL USA. OG IKKE BEKYMRE DEG FOR MEG.
Bygningen overvåkes, så ankom klokka ni og gå rett til porten.
Du avlegger rapport her og drar så til Ramstein.
Hooyah. Takk, sir.
Ikke legg på riktig ennå.
Jeg har snakket med ambassadøren. Vi kan ikke tilby asyl til ledsageren din.
Vent, du skjønner ikke.
Det er takket være Nick at jeg er her. Jeg lovet å ta ham med til USA.
Jeg hører deg, men Nikolaj Ustinov er ingen vanlig borger.
- Visste du at han var i KGB? - Ja, han sa det. Men han sluttet.
Dette er et ømfintlig øyeblikk i forholdet mellom USA og Sovjet.
Gir vi asyl til en KGB-agent, nåværende eller tidligere…
Tuller du? Han er en enorm ressurs. Et innblikk i Sovjets metoder.
- Dette kommer fra høyeste nivå. - Vel, hva skal jeg fortelle ham?
Han stolte på meg. På USA. Etterlater jeg ham, er vi akkurat som dem.
Det er pissprat.
Du må bekrefte at du kommer klokka ni.
Jeg kommer.
Ikke lenge til nå.
Hør her, Nick. Før vi ankommer…
Ambassaden ga meg en dårlig nyhet, og…
Er dette en blindvei? Hva…
Hva er dette?
Jeg trodde vi var venner.
Nick, tystet du på meg?
Du etterlot meg og datteren min til ulvene.
Kom igjen, Nick. Nei, nei, Nick.
Hva har du gjort?
Slipp meg! Hei! Hei, Nick!
Dette var ikke avtalen vår!
- Hent Volkov. Dette er uakseptabelt. - Se hvem som er her.
- Er du fornøyd med anropet nå? - Løgner. Du lovet å få meg ut.
Jeg skulle overtale dem i ambassaden.
Mer løgner! Hvorfor sa du ikke at de nektet asyl?
- Da hadde du aldri kjørt meg dit. - Du er en drittsekk.
Jeg skulle ikke bare forlate deg der. Det er ikke hvem jeg er.
Jeg vet ikke hvem du er.
Jo. Jeg er en Top Gun. Maverick. Du er glad i meg.
Det er bare en film. Det vet jeg nå.
Nick…
Mine herrer.
- Du løy. Du sa jeg skulle bli løslatt. - Og det blir du. En av dere blir det.
- Hva er dette? - En tilståelse om at målet ditt her
var å infiltrere Kreml og snikmyrde president Gorbatsjov.
Din bekrefter at han delte oppdraget med deg.
Det er ikke sant.
Men hvis nok folk tror på det, blir det slutt på vår glasnost.
Åpenhet.
Det eneste vi har blitt åpne for, er dissens og kaos.
Når du undertegner, blir du tatt godt vare på her.
En ny identitet med mer komfort og luksus enn du kan se for deg.
Du, sir, er en stygg mann. Og det er et stygt forslag.
Landet ditt nektet å hente deg ut fra fiendens territorium.
- Du måtte greie deg selv. - Jeg vet hva jeg sa ja til.
Hva med faren din?
Visste han at regjeringen hans tok livet av ham uten å ta ansvar?
- Hva sa du? - Vi gjør våre undersøkelser.
Harold Kelly. Diagnostisert i 1983 med ondartet brysthinnekreft.
Jobbet i 32 år på skipsverftet i San Diego,
hvor han daglig ble utsatt for store mengder asbest.
Hvorfor er det USAs feil?
De visste farene, men skjulte infoen i flere tiår fordi de sparte penger.
Hvordan vet du det?
En kopi av det klassifiserte brevet fra marineministeren fra september 1956.
Jeg sa jo at vi gjør våre undersøkelser. Nasjoner er som folk.
De gjør det som må til for å overleve.
Spørsmålet er: Vil du gjøre det?
Jeg…
Før jeg kom hit, trodde jeg at jeg visste hva dette landet var.
Men det var noe jeg ikke visste.
Jeg visste ikke at det var gode folk her.
Folk som risikerer livet for å hjelpe en fremmed.
Så nei, jeg kommer ikke til å skrive under.
Ikke for mitt lands skyld, men for ditt lands skyld.
Og du, kamerat?
Du har bevist din lojalitet ved å anmelde ham.
Er du villig til å ta det siste steget for landet ditt?
For familien din?
Hva er lojalitet?
En aktivitet for tåper.
USA. Russland. Alt er bare dritt. Ingen av oss unnslipper det vi er.
Beskytter det meg og familien, skriver jeg under.
Nick.
Hva har det å si?
Veldig bra.
Du lærte mye av opplæringen i KGB.
Opplæringen lærte meg også at du aldri skal gi en fange en skarp gjenstand.
Jeg visste det var på liksom.
- Gjorde du det? - Nei, men takk og pris.
- Du er ikke tilgitt. - Ditto. Hvorfor trenger vi det?
Overlever vi, sørger det for at han ikke gjør det.
- Er du klar for dette? - Nei.
Hvor er vi?
Hemmelig KGB-base. Brukt til mindre formelle avhør.
Så Volkov brøt reglene?
Noen menn har sine egen agendaer. Det vet du.
Du ringte torturpolitiet.
Hei!
Stopp! Stopp!
- Skal vi dra til ambassaden? - Det er fullt av KGB der.
Vi må forlate landet. Hvor er nærmeste flyplass?
Sjeremetjevo. Rundt 12 km unna.
- Ok. Vi trenger en bil. - De kan stoppe en bil. Noe større.
- En stridsvogn? - De kan skyte på den.
De kan skyte på alt.
Ikke alt.
Nei.
Tviler på at de skyter på et kjernefysisk våpen.
- Du tviler på det? - Hei!
- Hva sa du? - At han kjørte over babyen min.
Du tenkte umiddelbart på det? Hva er det med deg og babyer?
Hei!
Å gud.
Ut av bilen!
Alle enheter skal forfølge rakettbæreren. Ingen må skyte på dem!
- Du ser vel dette? - Jeg ser det.
Buss, buss!
Vi burde rense luften.
Hva er det å rense? Jeg risikerte alt, og du pisset på ryggen min.
Jeg mener å huske at pisset ditt rant nedover ryggen min.
Jeg ba om asyl, de sa nei, du kastet meg i et fangehull.
Du lovet at landet ditt ville beskytte oss.
Det viste seg at landet mitt ikke er perfekt.
Faren min betydde ingenting for dem, ei heller du eller jeg.
Skal jeg være helt ærlig med meg selv, tenkte jeg kanskje bare på å komme hjem.
Jeg er kanskje en egoistisk fyr.
Jeg skulle fortalt deg det, for du er vennen min.
Det er det venner gjør.
Flytt deg.
Vil du vite hvorfor jeg kalles Assassin?
Før jeg ble forfremmet, gjennomførte jeg min første landing, og jeg…
Jeg var ganske stolt av meg selv.
Så jeg gikk ut av flyet uten å se meg for.
Og jeg falt ned i en luke med rumpa først.
Vedlikeholdspersonellet hjalp meg opp. Jeg sjekket om noen andre så det, og jeg…
Jeg gjorde det igjen.
Falt ned i samme luke med rumpa først.
Jeg skjønner ikke.
Jeg falt, "ass in". To ganger. Skjønner du?
Ass, ass, in.
Det er pinlig.
Jeg har aldri fortalt noen utenfor Marinen den historien.
Men jeg forteller det som en gest.
En gest?
Av tillit.
Du stoler på at jeg ikke vil fortelle at du dummet deg ut?
Ja.
- Skal du trekke i nok en spak? - Takk for at du fortalte hemmeligheten,
Ass-ass-in.
Du kan bare slå det sammen.
Ass-ass-in.
Assassin.
Bomben går ikke under den.
- Hvor er privatflyene? - De drar fra Vnukovo.
Hvor er det?
En time unna.
Da tar vi vel et passasjerfly.
Babyen min er der inne!
Å gud!
Gud!
Følg meg!
- Hvorfor gjorde du det? - Hva?
- Jeg tok en kule for deg. - Du delte den. En hånd stopper den ikke.
Jeg vet det nå. Og jeg visste det da.
Kjør bort til kabindøren!
Nærmere!
Kan du lukke døren?
Hvor mye betaler de ham?
Hei!
Når du er død,
skal jeg finne datteren din og drepe henne også!
Du er en forræder og en tåpe!
Nei, Volkov.
Jeg må knuse deg.
Var det det han sa?
- Jeg tror ikke det drepte ham. - Hvem styrer flyet?
Jeg satte på autopilot.
Jeg satte på noe.
- Hvor langt er det til Finland? - For langt.
Vi mistet hastigheten med motoren. Vi når ikke Finland. Ikke nok drivstoff.
- Hvor ender vi opp? - Et sted i Østersjøen.
- Eller kanskje vi kan finne Carl Vinson. - Hvordan kan mannen Vinson hjelpe oss?
Han er ikke en mann. Han var en mann. Nå er han et hangarskip.
- Kan et så stort fly lande der? - Teknisk sett, nei. Men fysisk sett,
sannsynligvis ikke.
Kaptein, TAO. Uidentifisert luftfartøy, kurs 110, 30 km, 5000 fot.
- Militærfly? - Nei, sir.
- Passasjerfly. - Ok, kontakt dem.
Uidentifisert fly, kurs 285,
du nærmer deg et amerikansk krigsskip i internasjonalt farvann. Identifiser deg.
Dette er løytnant Troy Kelly fra USAs marine.
Dette er en krise. Vi ber om klart dekk ved ankomst.
Uidentifisert fly, endre kurs umiddelbart, ellers setter vi inn forsvarstiltak.
- Fy faen. - Hva?
Vi hører dem, men de hører ikke oss.
La oss overvåke dem. Send opp beredskap fem.
Kan vi ikke kommunisere, vil de tro vi er en fiende og stoppe oss.
Jeg kan reparere den. Hvor mye tid har vi?
Så mye du trenger, til vi blir skutt ned.
Skopa Air, endre kurs umiddelbart og bekreft.
- Hvordan går det? - Vanskeligere enn amatørradioen.
Kaptein, advarsel fra Interpol.
Passasjerfly ATR 42 ble kapret på Sjeremetjevo for en time siden.
TAO, klargjør alle våpen.
- De flyr vekk. - Det er bra.
Det er ille. De kommer seg unna.
Mål 141 er fiendtlig. Alt er klart. Batteri venter på å avfyres.
- Det er innvil… - Dette er løytnant Troy Kelly.
- Stopp. - 7741. Jeg har vært MIA. Er det mottatt?
Velkommen tilbake.
Mayday! Mayday!
Vi mangler drivstoff. Ber om nødlanding. Over.
I den greia? Uten en bremsekrok? Han er gal.
- Hva er vingespennet til ATR-42? - Tjuefem meter, sir.
Det er så vidt mulig.
Dette er kapteinen.
Gjør klar flydekket til nødlanding. Full fart forover.
Skopa Air 1628, du har landingstillatelse.
Gratulerer, Troy.
Du skal dra hjem.
Ja, det skal jeg.
- Du må hjelpe meg før jeg kan lande. - Hva som helst.
Jeg trenger permanent asylstatus for en sovjetborger, Nikolaj Ustinov.
Hva?
Jeg har ikke fullmakt.
Da får du kontakte Utenriksdepartementet, for hører du dette?
Vi er nede i 20 kilo drivstoff.
Du har fått tillatelse til å lande.
Og jeg takker høflig nei til jeg får det jeg ber om.
Femten kilo.
- Han er et suppehue. - Han var også savnet i kamp.
Kontakt assisterende utenriksråd Meadows. Fort.
Hvorfor gjør du dette?
Hvis jeg skal stå opp for landet mitt, må jeg stå opp mot det.
Takk.
Vi flyr uten motorer, kaptein.
Kelly, dette er Karen Meadows fra Utenriksdepartementet.
Generalkonsul Hennessy har underrettet meg om situasjonen.
Liker ikke å bli tvunget til å gjøre noe, spesielt klokka fem om morgenen.
- Forstått. Beklager at jeg vekket deg. - Men gitt omstendighetene
etterkommer jeg anmodningen din om asyl.
Og jeg vil takke deg for tjenesten, løytnant.
Land det jævla flyet nå.
Du risikerte livet for meg.
På en måte. Vi har en reservetank.
Vingeklaffer, 30. Spakene på maks. God vinkel og retning.
Som om jeg er inni yndlingsfilmen min.
- Du, Troy? - Ja?
Du kan være min wingman…
Nei, nei. Hva er det? Nei. Nei. Vi skal ikke gjøre det.
Jeg skjønner.
Det har vært en ære å tjene dette landet
og opprettholde Marinens motto, non sibi sed patriae.
"Ikke for selvet, men for landet."
Derfor har jeg stor tro på at dette organet offentlig vil innrømme
statens bruk av kreftfremkallende materialer i militær konstruksjon.
I tillegg vil jeg be om at det etableres en kompensasjonskomité
for å gi erstatning til folk som min far,
som ofret sin egen velvære for å beskytte vår velvære.
Takk, løytnant.
Landet står i takknemlighetsgjeld til deg, og vi skal sterkt vurdere anmodningen din.
Unnskyld. Et lite triks jeg lærte av Russlands speidere.
Jeg burde ha nevnt at jeg har dette.
Dette er en kopi av et klassifisert brev sendt fra marineministeren i 1956
som erkjenner at asbest utgjør en helsefare for arbeidere på skipsverft.
Jeg har originalen ett eller annet sted. Men dette er veldig, veldig fellende.
Bravo.
Nå? Hvordan er Big Mac-en? Slik du håpet?
Den smaker som USA.
Når skal du dra?
Ved daggry. Jeg vil spise lunsj ved Frihetsklokken.
Det er alles drøm.
- Den er vakker. - Det er den.
Har ikke du flere måneders permisjon spart opp?
Etter mitt lille stunt kan permisjonen bli permanent.
Så hvorfor ikke bli med meg? Kjøkkenbordet gjøres om til en andre seng.
Jeg har biltelefon, så jeg kan holde kontakt med Anna.
Jeg har kassettspiller.
- Jeg blir ikke med. - Forstått.
Er det ikke på tide å utforske landet du kjempet for å beskytte?
Jeg vet ikke.
Kom igjen, løytnant.
Ett eventyr til.
- La meg drikke opp før jeg bestemmer meg. - Selvfølgelig.
Du kødder med meg.
Tekst: Espen Stokka