Velnias.
Nesiartink!
RAMUSIS VANDENYNAS, 1987 M.
KETURIASDEŠIMTIEJI ŠALTOJO KARO METAI
Outlaw 1, du lėktuvai, laikomės plano.
Red Hook 3507, matau du priešus, pirmos valandos kryptimi.
LTN. TROJUS KELIS „ASSASSINAS“
Andertono dukrai padovanojau „Cabbage Patch“ lėlę
gimtadienio proga.
Aš jų nesuprantu.
LONGSHOTAS
- Ko būtent? - Kodėl jų tokie veidai?
Akys mažutės, o skruostai ištinę
kaip nuo steroidų.
MULLETAS
Man jos mielos. Kaip rubuiliai kūdikiai.
Pamatęs tokį kūdikį klykčiau nesustodamas.
Outlaw 2, matau. Kaip suprantu, jos gimsta kopūstų lysvėj.
Sakai taip, lyg tai nebūtų nesąmonė.
O kur dingo sena gera Skudurinė Endė?
BOOMERIS
Atliksime tą pratimą ar ne?
Rusai ima nekantrauti.
Imu šiaurinį. Įrašas vyksta. Pradedam.
Outlaw 2, imu pietinį. Pradedu artimą oro mūšį.
Ką darysi?
Nebeturi kur dėtis, bose. Užbaigsi?
Gal.
Šiaurinis nušautas. Tu negyvas, Nikita.
- Velnias! - Minus vienas migas.
Longshotai, pranešk padėtį.
Pietinis numuštas, buba.
Manau, visi sutiksime, kad mūsų sovietiniai kolegos
patyrė baisią gėdą.
Tau pasisekė, leitenante.
Pasimatysim laive.
Assassinai, man, regis, sutriko skrydžio valdymas.
Kas vyksta?
Užstrigo dešinysis eleronas. Valdau tik kairį sparną.
Gerai, tada… Ei, laikykis lygiai. Leisk pažiūrėti.
O taip, matau.
Taip svyruodamas nenutūpsiu.
- LSO, girdite? - LSO girdi.
Tegu mano vaikinai leidžiasi, aš užsiimsiu Boomeriu.
Sėkmės, brolau.
- Velnias. - Iškvėpk, Boomeri.
Kilstelėkim tave.
Nieko nebus. Kuras 2,1. Aš beveik tuščias.
Manau, reikia šokt.
Ne. Pasigailėkime mokesčių mokėtojų.
Kai ką pamėginsiu. Tik…
Dabar laikyk pusiausvyrą, kiek gali.
Ką tu darai?
- Aš atstatysiu tavo eleroną. - Kaip?
Nesijaudink. Išleisk važiuoklę, sek prietaisus.
Labai nestabilus.
Žinau. Tai beprotiška, bet klausyk manęs.
Užsimušim abu.
Šūdas. Eina sau!
Viskas gerai. Aš profesionalas.
Nieko nebus.
Nutrauk manevrą, 382. Trenksiesi į bokštą.
Jis teisus. Liaukis.
Tu galvok, kaip tūpsi. Išlyginam AOA.
Pajusi nedidelį spaudimą.
Geras. Lieku skolingas.
Tai aš tau skolingas.
Per tave tapau geriausiu mėnesio darbuotoju.
Galėsiu parkuoti lėktuvą arčiau įėjimo.
Įkaitų šeimoms sakau,
jog mes rankų nenuleidžiame.
Ir nenuleisime.
Pažadu jums, mes imsimės visų teisėtų priemonių,
kad išlaisvintumėme jūsų mylimus žmones. Tačiau kartu privalau…
- Ir ką pasakė? - Kad gyvensiu dar 75 metus.
Liaukis. Ar tie vaistai, kuriuos jis tau išrašė, veikia?
Sakau tau, aš sveikas.
- Tu sveikas? - Atsiprašau?
Pagal taisykles, kol esate ligoninėje, turite sėdėti vežimėlyje.
- Tikrai? - Liaukis. Ne. Nekelkime sce…
Tėti, neprivalai manęs saugoti.
Aš gerai ištveriu įtampą.
O Dieve. Man pasiūlė naujus vaistus.
Jie padėjo pelėms, todėl turi padėti ir man.
Gal eime šįvakar į „Turf“? Suvalgysime po kepsnį ar ką?
- Minėjai, susitinki su draugais. - Tu esi mano draugai.
Labai tau ačiū.
Bet jei nori mane pralinksminti, nueik išgerti su draugais.
Bent jau apsimesk, kad dėl manęs labai nesiaukoji.
Be to, šįvakar einu į pasimatymą su ta mergaite.
Gražu.
Vakarienė ir laidotuvės.
Mulkis.
Liaukis. Gorbačiovas tave kvailina.
Abejoju, ar problema yra Gorbačiovas.
- Man atrodo… - O, ne.
- …jis mėgina įvesti reformas. - Jis iš politbiuro.
Komunistas iki kaulų smegenų.
- Kad ir kaip save vadintų. - Girdžiu Kapitoną Ameriką.
- Būtent. - Jei atvirai, aš nematau
didelio skirtumo tarp kapitalizmo ir komunizmo.
- Ką? Visa sovietinė sistema… - Netampyk liūto už ūsų.
- …prieštarauja žmogaus prigimčiai. - Dabar jis neužsičiaups.
Negali reformuoti to,
- kas iš esmės nepataisoma. - Paskaitos neprašiau.
- Ne, neprašei. - Tu irgi neprašei.
- Leninas, Stalinas, žinot… - Juk išėjom prasiblaškyti.
Jie apsimeta lyg gyventume kažkokiam… Labas.
Mes gyvenam kažkokiam dideliam ir laimingam kolektyve.
Bet tas kolektyvas kažkodėl egzistuoja individo teisių
sąskaita.
- Atsargiau! - Atleiskit. Vairuokit saugiai, pone.
Paimkim mane, pavyzdžiui.
Manau, visi sutiksim, kad esu geriausias 3-ios eskadrilės lakūnas.
Boomeri, juk sutiksi.
- Ką? Jokios gėdos! - Gelbėk, Trojau.
- Man ne gėda. Kodėl turėtų būti? - Gelbėk.
Nes Amerikoje skatinama būti geriausiu.
- Taip. - Mes vertiname didybę.
Ar žinai, kas ten būna geriausiems?
Kas gi? Pasakyk.
Nieko. Jie yra eiliniai piliečiai.
- Tai ne visuomenė… - Jūs jam pataikaujate?
- …o kalėjimas. - Ką?
Ir visi, kurie nesiveržia laisvėn, yra, žinot…
- Patys kalti. - Visi?
Net ir vargšai civiliai, kurie tiesiog ten gimė?
Tyla lygi bendrininkavimui.
- Asai! Geras. Sveiki. - Sveikas, biče.
Žinot, tokiais atvejais džiaugiuosi, kad yra šis filmas.
- Labas. - Ponai.
Vade.
HARDVIKAS
Ar viskas gerai, pone?
Galim pakalbėt akis į akį?
Tik su leitenantu Keliu.
Man pranešė apie šiandieninį tavo triuką.
Aišku. Aš pamaniau, kad galiu padėti porininkui
- ir išsaugot lėktuvą… - Nesijaudink, Keli.
Nebausiu tavęs.
Esi girdėjęs apie „Big Bird“?
Ne tą iš serialo „Sesame Street“.
Tada nesu.
Operacija „Big Bird“.
Nuo 1971 m. Karinės kosminės žvalgybos biuras savo palydovais
stebi rusų veiksmus tolimuose SSRS pakraščiuose.
Bėda ta, jog jų rezoliucija ribota.
Todėl kartais reikia pasiųsti ką nors, kad pažiūrėtų iš arčiau.
Siunčiate žvalgybos lėktuvą.
Norite, kad pilotuočiau tą lėktuvą.
Išskrendi iš Ramšteino oro bazės Vokietijoje rytoj 4.00 val.
Ten pravesiu instruktažą.
Visiškai slapta, tad niekam nė žodžio.
Ačiū, pone. Už galimybę. Ačiū.
Ne, ačiū tau. Už tai, kad jos nusipelnei.
Praėjusią savaitę gavome nuotraukas, kuriose matyti,
kad į šiaurės rytus nuo Niandomos rusai stato raketų šachtas.
Taigi, operacijos zona – 1 931 km nuo Sovietų sienos į krašto vidų.
30 min. pirmyn, 30 min. atgal.
Panašu, objektą iš abiejų pusių supa priešlėktuvinių raketų sistemos.
Artimiausias rusų pakilimo takas yra Osmino, už 321 km į rytus.
Visa tai rodo, jog objekte gaminamos ne matrioškos.
Priskrisi prie objekto 24 380 m aukštyje.
Nufotografuosi ir lėksi šalin.
Tu čia vienas, Keli.
Paminėjote 24 380 m aukštį, pone.
U-2 į tokį aukštį nepakyla, taip?
Teisingai. Bet tu neskrisi U-2.
SR-71 Blackbird.
Maksimalus greitis – virš trijų machų, maksimalus aukštis – 25 900 metrų.
Greičiausias, aukščiausiai skrendantis lėktuvas pasaulyje.
Tikras gražuolis.
Tikras žvėris.
Gali aplenkti raketą.
Vilkėsi slėgio kostiumą.
Bet jis tavęs neapsaugos,
jei tektų katapultuotis lekiant didesniu nei 1 macho greičiu.
Pataisykite, jei klystu, pone, bet tai ne oro pajėgų operacija?
Tai įslaptinta operacija, CŽV užduotis.
- Pašalinate mane iš pareigų? - Laikinai.
Esi apmokytas skraidydamas fotografuoti,
todėl turi unikalią kvalifikaciją.
Skrisi antruoju pilotu su oro pajėgų lakūnu.
Palaukit. Antruoju? Ne aš vyriausias?
Šįkart ne, bičiuli.
Majoras Sandersas. Leitenantas Kelis.
Majoras su „Blackbird“ yra atlikęs 23 misijas.
Malonu susipažinti.
Ar buvote apšaudyti su juo?
Tada būčiau blogai atlikęs savo darbą.
Tai ne karo laivyno paskraidymas alaus. Žvalgyboje reikia smegenų.
Matau.
Tik stebėk radarą, visa kita padarysiu aš.
Aišku. 12 val. kryptimi neatpažintas objektas…
su didžiuliais skruostikauliais ir antakiais.
Peškitės kiek norit čia, ant žemės.
Bet ten turėsit veikt kaip vienas, antraip jums šakės. Nepamirškit.
Taip, pone. Atsiprašau, kad šaipiausi iš tavo veido.
Toks gali prisisapnuot nebent košmare.
Jėzau, tėti.
Velnias, viskas gerai. Gerai.
Maniau, negrįžai, nes tau pasisekė.
Gal ir taip. Pamatysim.
Ar man nerimauti?
Ne. Tai kaip pasivaikščiojimas parke.
Kuriam parke? Libijos?
Irano?
Įslaptintam parke.
- Tik nesivelk į kokį mė… - Ne. Niekada.
Niekada. Nebegaliu kalbėt.
Myliu tave, tėti.
Ir aš tave myliu.
ŽUVĘ DIDVYRIAI AMŽINAI PRISIMINSIM - NIEKADA NEPAMIRŠIM
Gerai.
Šitą kišk į batą.
Nesupratau?
Grandinėlė gali smaugti, jei tektų katapultuotis.
Visi lakūnai tai žino.
Taip? Visi lakūnai?
Bako slėgis.
1,3 PSI. Užfiksuoju IGV.
Habu 43, patikrinimas baigtas?
Patvirtinu. IGV norma.
OBC kamera veikia.
Habu 43, vėjas 265, penki mazgai. Galite kilti, 26 takas.
Sandersai, tu vedęs? Turi vaikų?
Kol netapau pulkininku, tai ne prioritetas.
Aš irgi. Gal dėl to mus ir atrinko?
Be šeimų.
Mums kalbėt nebūtina.
Jei tavo svajonė išsipildys, supranti, kuo tapsi?
Kuo gi?
Pulkininku Sandersu, tuo iš „KFC“.
Niekas tau to nepasakė?
1 700 mazgų.
Ir 11 žolelių bei prieskonių.
Iš čia žiūrint, žemė viena ir nesuskirstyta.
Skrydžio lygis aštuoni, nulis, nulis.
Supratau.
Pranešu, kad kertate Sovietų oro erdvę.
Iki objekto 823 km.
Jungiu OBC kamerą. Paruošta.
Ir kaip ten?
Virš objekto tiršti debesys. Kažin, ar pavyks.
Baze, čia Habu. Matomumas prastas. Patarkite.
Habu, nusileiskite iki lygmens keturi, penki, nulis.
Viskam būna pirmas kartas.
Supratau. Keturi, penki, nulis.
Štai taip.
Įrašas sukasi. Objektą matome gerai.
Šaunuoliai. Atstatykite aukštį ir grįžkite į bazę.
Neatpažintas objektas: 190 laipsnių, 16 km.
Velnias.
Matau migą 5 val. kryptim. Trukdžių siųstuvas įjungtas ir veikia.
Kodėl svyri? Mažėja greitis.
Susitvarkysiu.
Ne. Jis mus pavys.
Štai kodėl tu, Keli, sėdi gale, o aš…
Sandersai? Sandersai, ar girdi mane?
Habu 43 apšaudytas. Neša į rytus.
160 km į vakarus nuo Pečioros.
Pilotas neatsiliepia, o aš praradau skrydžio kontrolę.
Nagi.
Dešinysis variklis dega.
Mayday.
Habu 43 koordinatės: platuma 65,18, ilguma 72,10.
ĮSPĖJIMAS
Turiu katapultuotis.
Per didelis greitis, Assassinai!
Žinau, žinau.
Taip. Priskrisk arčiau.
Gerai.
„ASAI“
LOS ANDŽELAS - ŠUOLIS ŽMONIJAI
Kas čia? Ei!
Gerai. Nemirei.
Kas tu? Kur aš?
Mano vardas Nikolajus Ustinovas.
Bet tu vadink mane Niku.
Ir tu esi mano namuose.
Mielai prašom. Man tikra garbė.
Kodėl aš pririštas prie lovos?
Pririšau, kad nejudėtum, kol dariau operaciją.
Kokią dar operaciją?
Tavo kojoj styrojo pagalys. Ištraukiau jį ir susiuvau arteriją.
Daug buvo kraujo.
Ir tu garsiai rėkei, bet tai mano kaltė,
nes neturėjau tinkamos anestezijos.
Gali mane atrišti?
Žinoma. Tuoj.
Dabar tau reikia ilsėtis, kad kūnas gytų.
Gerai. Ką čia reiškia tie amerikietiški dalykai?
Gal tai tave šokiruos, bet aš žaviuosi jūsų šalimi.
Jūsų demokratija ir kultūra.
Ir jūsų maistu.
Nesu ragavęs makdonaldso, bet įtariu, kad man patiktų.
Galima sakyti, kad aš kone apsėstas.
Rimtai?
Mano svajonė – kada nors gyventi Amerikoje.
Važinėtis nuo vienos pakrantės iki kitos poilsiniu automobiliu.
- Smagu. - Tik dar nežinau,
kokį darbą dirbčiau.
Bet žinau, kad ten įmanoma viskas.
Taip.
Aš tau tuoj kai ką parodysiu.
Ypatingas daiktas, taip pat neteisėtas.
Už tokį daiktą galima patekt į kalėjimą.
Žiūrėjau jį daugiau nei 100 kartų.
Ir kaskart įsivaizduoju, kad esu tas vyras iš filmo.
Kad darau tai, ką jis daro.
Supranti, čia amerikietiškų filmų negaunam daug,
bet pernai gavau šią piratinę kopiją…
„Asų“.
Jis patvirtino mano įsivaizdavimą apie jūsų tautą.
Tada staiga pasirodei tu.
Tiesiai iš dangaus, kaip apvaizda.
- Klausyk, Nikolajau. Aš… - Stop!
Nikas. Vadink mane Niku.
Nikai. Aš Trojus.
- Trojus. Malonu susipažinti. - Esu dėkingas, kad užlopei mane, Nikai.
Bet kaip pats supranti, man reikia eiti.
Aš priešo teritorijoje.
Bet ne tu priešas, supranti?
Priešingai, Trojau. Aš didžiausias tavo gerbėjas.
Puiku. Labai gerai.
Taigi, supranti, kodėl man reikia skubiai pereiti sieną.
Žinoma. Suomijos pasienis yra arčiausias.
Kiek iki ten?
2 000 kilometrų.
Šūdas.
Praėjo dveji metai.
Kodėl nepakeitėte jo po Černenko mirties?
Man nemalonu kabinti čia portretą žmogaus,
kuris žlugdo mano šalį.
Gorbačiovas ginčytųsi, jog jis ją gelbėja.
Dar prisimenu laikus, kai Rusija buvo imperija.
Valdėme pusę pasaulio, o dabar pažiūrėkit į mus.
Pralaimime bekraujį karą besielei supervalstybei.
O šitas plikis nori, kad suartėtume su savo priešu.
Kas čia?
Prie Chorovajos sudužo Amerikos žvalgybos lėktuvas.
Manoma, vienas pilotų katapultavosi.
Rado avarijos vietą?
Dar ne. Paieškoms vadovauja generolas Korževas.
Jau nebe.
Gusai! Gusai, laikykis!
O Dieve.
Gusas ir Maverikas buvo daugiau nei kolegos lakūnai.
Jie buvo geriausi draugai.
Taip, tiesa.
Čia vyras, kuris filmuoja filmą, eina į tualetą.
Pameni, kas ten nutiko?
Ne. Atleisk.
Nieko tokio. Kaip mėsa?
Labai, labai kieta.
Bent jau rūgšti. Taigi…
Žiemą sunku rast šviežią mešką.
Aš valgau mešką?
Taip, turiu 40 kilų šitos mėsos rūsyje.
Valgyk kiek tik telpa.
Ačiū. Kas čia?
Samanė. Varau iš burokėlių.
Statinėje.
Neprimena burokėlių.
Labai ačiū.
Pastebėjau, kad tavo šaukinys – Assassinas.
Galiu paklaust apie jo kilmę?
Šią istoriją žinau tik aš ir mano draugai.
Suprantu.
Tikiuosi, kad vieną dieną mes tapsim tokiais draugais.
Žinoma. Man jau reiktų eiti.
Jei atrištum mane, galėčiau eiti.
Bet jei atrišiu tave, tu išeisi.
Taip. Aš ką tik tai pasakiau.
Manau, tu nesupranti savo padėties.
Iki saugios vietos tau keliaut tūkstančius kilometrų.
Raudonoji armija jau tavęs ieškos.
O radę, atiduos tave KGB.
O tokios lemties aš niekam nelinkėčiau.
Patikėk, aš esu saugiausias tavo prieglobstis.
Aš negaliu čia likti.
Tik kol aprims šaltasis karas.
Šaltasis karas tęsiasi jau 40 metų.
Būtent. Kiek dar jis gali trukti?
Gerai. Žinai, tu teisus.
Tokios būklės būtų beprotiška tai daryti.
Ir man būtų beprotiška tave išleisti.
Tiesa. Klausyk, gerai.
Vadinasi, aš pabūsiu čia, kol praeis pavojus.
- Puiku. - Gerai.
Ar laikysi mane surišęs visą laiką?
Žinoma, kad ne. Turėjau įsitikinti, ar mes suprantame vienas kitą.
Aš visiškai tavim pasitikiu, Nikai, ačiū.
- Taip, nėr už ką. - Taip.
Mes puikiai leisim laiką.
Kaip gera.
Kur kas geriau. Taip.
Atleisk, Nikai.
Prašau, neišeik.
Iš kur tu toks vikrus?
Labai efektyvi giljotina.
Tu žaloji save. Gal nereikia?
Gerai. Laimėjai.
Nuostabu.
Rakteliai. Rakteliai.
Grįžk į vidų, mano drauge.
Užkaisiu arbatos.
Prašau sujungti mane su JAV ambasada Maskvoje. Skubiai.
Sku…
Čia jums. Mokausi anglų kalbos.
Gerai. Ne.
Aš išeinu. Gerai?
Gerai. Paklausykit. Viskas gerai. Aš…
Ne…
Gerai.
Nikolajau!
Ko čia pridirbai?
Turėtų pakakti.
Kas tu? Kur išmokai taip muštis?
Neabejoju, jei nebūtum sužeistas, būtum atsilaikęs vienas.
Amerikiečiai kur kas kiečiau parengti nei mes.
„Mes“? Buvai kariškis?
Nesvarbu.
Man svarbu. Noriu žinoti, su kuo čia sėdžiu.
Prieš daug metų buvau valstybės saugumo karininkas.
Pala. Tarnauji KGB? Ką ten darai?
Dabar nieko.
Vadovavau komandai, vykdančiai slaptas operacijas.
Kontržvalgyba. Tardymas.
Vadinasi, tu pabaisa.
Tikėjau, kad ginu savo šalies interesus.
Žinoma.
Bet kai paaugusi dukra ėmė manęs klausinėti, ką darau darbe,
man buvo gėda jai apie tai sakyti.
Supranti, kai žmogus ilgai dirba darbą,
tai nustoja būt tik darbu.
Jis pats tampa tuo, ką daro.
Turiu patikėti, kad pasitraukei, nusiplovei rankas,
apsigyvenai čia ir tapai Grizliu Adamsu? Taip?
Turėjau pasitraukti nuo režimo kaip įmanoma toliau.
O man reikia pasitraukti kuo toliau nuo tavęs.
Paklausyk. Jei vis dar būčiau tas pabaisa, ar būčiau tave priglaudęs?
Būčiau slaugęs tave, susimušęs su tais vyrais bare?
Aš padėjau šalies priešui.
Už tai gresia mirties bausmė.
Esu dėkingas tau už pagalbą.
- Atleisk, kad padegiau tave. - Norėjai grįžt namo.
Ir ko pasiekiau?
Nepavyko nė ambasadai paskambinti.
Jei ir būtų pavykę, čia iškart prisistatytų saugumas.
Vyriausybė seka visus skambučius į užsienio ambasadas.
- O jei skambinčiau su šituo? - Su šita seniena?
Maksimalus atstumas – 30 km geru oru.
Vienintelė išeitis, jei tau pavyktų paskambint altajum.
- Kuo? - Tai mobilus radiotelefonas.
Tokių nesuseksi. Jų nesiklauso.
Gerai. Kaip man tokį gauti?
Niekaip. Juos turi tik aukšti vyriausybės pareigūnai.
O tokių, spėju, čia nedaug?
Ne. Tik ne čia.
- Gal prie Vožės ežero. - Vožės ežero?
Ten daug Aukščiausios tarybos pareigūnų turi savo dačas.
Ar tai arti?
Maždaug pusiaukelėje tarp čia ir Maskvos.
Puiku! Pavogsime altajų,
aš paskambinsiu ambasadai, ir jie mane iš čia ištrauks.
Kas?
Tave ištrauks, o mane…
Taip.
Galiu pasiimti tave į Valstijas.
Sovietų piliečiai negali emigruoti, Trojau.
Ne, paprastai negali. Bet aš pašautas lakūnas.
Mane paskelbs tautos didvyriu. Gal net Garbės medalį įteiks.
Ambasada negalės man atsakyti, Nikai.
Deja, nėra taip paprasta.
Mano duktė Maskvoje. Negaliu išvykti be jos.
Pasiimsim ir ją.
Ji nesutiks. Ji netiki, kad aš pasikeičiau.
Pakalbėk su ja. Įtikink.
Rusai nepratę atvirauti apie jausmus, kaip jūs.
Sakei, kad svajojai tapti amerikiečiu.
Tai imk elgtis kaip amerikietis.
Nikai, ar padėsi man?
Labai viliojantis pasiūlymas, bet ir labai pavojingas.
Gal atėjo metas mums
„skrist į pavojaus zoną“?
Kenis Loginsas.
Supratau tavo pokštą.
Susitarėm?
Leisk man išgert, tada nuspręsiu.
Žinoma.
Išgersiu už tai.
Iki dugno.
Greičiau, žmogau.
Čia juk mažiausia taurelė pasaulyje!
Kuo galiu jums padėti, drauge?
Aleksandras Volkovas. Valstybės saugumas. Galiu užeiti?
Gyvenat vienas, kaip suprantu?
Taip.
Kas nutiko?
Už 12 km nuo čia sudužo lėktuvas.
Apklausiame vietos gyventojus, ar matė ką įdomaus, ar girdėjo.
Nieko.
Aišku.
Mano duktė Ana.
Tarnavote KGB?
Kaip…
KGB žiedas.
Koks skyrius?
Alfa grupė.
Pagarba jums už tarnybą.
Kodėl išėjote?
Galva ėmė prastai veikti.
Man atrodo, kad esat labai aštraus proto.
Kas čia?
Rūsys daržovėms.
Malonėkite.
Ten nieko nėra.
Gerai.
Pričiupau jus!
Samanė?
Taip…
Juk žinote, kad įstatymai draudžia spiritinių gėrimų gamybą namuose?
Atleiskite, drauge Volkovai. Aš nežinojau…
Prašyčiau.
Susitarkime.
Išgerkime po stiklinę,
ir tai liks mudviejų paslaptis.
Žinoma.
Jaučiu burokėlius.
Labai ačiū.
Primena samanę, kurią gėrėm Prahoje 1968 m.
Tada buvau jaunas leitenantas.
Du mėnesius sėdėjome kareivinėse nieko neveikdami.
Todėl gėrėm.
Juk jums to trūksta?
Kariškių bičiulystės.
Pasiaukojimo tėvynei.
Galvoju apie tai kiekvieną dieną.
Ačiū jums už vaišingumą.
Turiu tęsti paieškas.
Žinoma.
Tikiuosi, rasiu jus čia, jei reikės dar sykį pakalbėti?
Jei kas,
skambinkite.
Linkiu jums tvirtos sveikatos.
Jums ir jūsų dukrai.
Kristau.
Maniau, pakviesi jį likt vakarienei.
- Blogai. - Kaip tai? Jis išėjo.
Jis pakalbins vyrus iš to baro, o jie mus atpažins.
Turim skubiai dingt iš čia.
Pasakysiu tau, žinok. Ta samanė stipri.
Velniškai stipri, Nikai.
Nemanau, kad taip vairuoti yra saugu.
Saugumui nėra laiko.
Tavo barzda lenda man į burną.
Gal galėtum rankomis paimt vairą
ir truputį sulėtint greitį?
Mes nežinom, ar jie mus jau išaiškino.
Reikia pakeisti savo išvaizdą.
Jei trenksimės į medį, tai tikrai pakeis mūsų išvaizdą.
Kiek laiko važiuot iki Vožės ežero?
Tris dienas.
Bet mes ten atsidursim per vieną.
Kaip?
- Mašina nevažiuosim. - Ką darai?
Jie ieškos mano mašinos.
Ir?
Verčiau lipk lauk.
Ką? Kodėl?
Taip.
Ar mes ant ežero?
Galėjai įspėti.
Atsiprašau. Maniau, žinai standartinę procedūrą išsisukti nuo sekimo.
Ar pas jus lakūnai tokių metodų nemokomi?
Ne, Nikai. Ne, mūsų nemoko slėpti lėktuvų užšalusiuose ežeruose.
Kur mes einam?
Į geležinkelio stotį. Per čia.
Kažkodėl tavo barzda vis dar atakuoja mano burną.
Mūsų būriai šukuoja šiaurinius ir rytinius miško pakraščius.
Antrasis pilotas nusileido čia.
Kūno nėr?
Jis išgyveno.
Jo pėdsakus užsnigo.
Jo batas.
Laukiame įrangos, kad jį nuimtume.
Palaikyk.
Surask jo nuotrauką.
Ir išplatink visiems saugumo darbuotojams.
Negalėjo mūsų numušt arčiau pasienio?
„Mūsų“?
Buvo dar vienas lakūnas. Sandersas. Jis…
Jis neišgyveno.
Užjaučiu.
Nors buvo šūdžius, bet to nenusipelnė.
Naikintuvo lakūnui reikia didelės drąsos.
Tikriausiai, taip.
Nieko kita daryti nenorėjau.
Nors norėjau statyt laivus karo laivynui kaip mano tėtis.
Kai man buvo aštuoneri, kartu su juo buvau laive „USS Randolph“
ir stebėjau mokomuosius F-9 nusileidimus ant denio…
mačiau tuos vyrus einant deniu
su šalmais rankose, ir visi, įskaitant ir mano tėtį,
žiūrėjo į juos tarsi į dievus, ir taip…
ir viskas. Buvau apkerėtas.
Norėjai tapti dievu.
Norėjau tarnauti savo šaliai. Manau, gali mane suprasti.
Mane tarnauti vertė baimė.
Mums sakė, kad Amerika mus sunaikins.
Kad jūsų godumas ir bedvasiškumas sužlugdys žmoniją.
O mums sakė, kad jūs didžiulės pasaulį naikinančios mašinos varžteliai.
Mus abu šėrė melu.
Manęs nešėrė melu.
Chruščiovas pats sakė: „Mes jus palaidosime“.
O Reiganas pavadino mus blogio imperija. Ar tiki, kad mes visi blogi?
Tikiu, kad jums plauna smegenis.
Esat sistemos, kurioje užaugote, produktai.
O tu nesi savo sistemos produktas, Trojau?
Nereikia man čia tavo KGB šnekų.
Aš pailsinsiu akis.
Pažadink mane, kai bus Starokostiantynivskas.
Nematau priežasties, kodėl negalėčiau to padaryti.
Nikai. Pabusk.
Manau, mums reikia į kitą vagoną.
Užsikrėčiau pūsleline.
Nikai, pabusk, prašau.
Nežiūrėk į aplanką.
Taip, jis rodo draugams.
Išsimiegojai?
Draugai, aš esu KGB karininkas.
Vežu šį sulaikytąjį pas savo viršininkus.
Kodėl turėtume tavimi tikėti?
Kodėl meluočiau savo ginklo broliams?
Klausyk manęs!
Turiu sudaryti įvaizdį,
- kad tu mano belaisvis. - Gerai.
Bet turim suktis greitai.
Už 30 sek. traukinys įvažiuos į tunelį.
Akimirką bus tamsu prieš įsijungiant apšvietimui.
Ei!
Atleisk man.
Kas per velnias?
Tada bėgsim į traukinio priekį.
Drauge.
Šis pažymėjimas nebegalioja jau dešimt metų.
Tikrai?
Sulaikau jus abu.
Už ką?
Ten!
Laikyk juos!
Kur mus atvedei? Į karinį traukinį?
Reikia šokti.
Gerai. Ties trimis. Du. Vienas.
Jėzau.
- Traukinys baigiasi. - Reikia palaukt, kol baigsis tunelis.
Tuoj išvažiuosim.
Gal vis tik reikėjo palaukt šaltojo karo pabaigos.
Reikia susirasti nakvynę.
Manai, čia bus koks viešbutis?
Nežinau, kas čia bus.
Kur eini?
Surast nakvynę.
Tu juos pažįsti?
Ne. Kodėl turėčiau?
- Ką tu jai pasakei? - Kad sušalom ir išalkom.
Ir ji taip paprastai mus įsileis?
O tu manei, kad mes visi blogi.
Degtinė.
- Tai… - Ji sako „skanaus“.
Gerai, manau… Ne, ačiū.
Gerai.
Ar tikrai manai, kad vertėjo čia atsivesti amerikietį?
Pasakiau jiems, kad esi mano pusbrolis.
O jei jie pamatys mano nuotrauką per TV? Dar paskambins valdžiai.
Tu čia matai televizorių?
- Gal jis kitame kambaryje? - Tu matai kitą kambarį?
- Ne, nematau… - Prašom.
…kito kambario. Gerai. Ačiū.
Atrodo labai skaniai.
Kas tam vaikui?
Spėju, čia ne jo tėvai,
nors tai daug ką paaiškintų.
Jo vardas Gorgo.
Jo tėvai išvyko į Maskvą uždarbiauti.
Todėl jis liko pas senelius.
Sveikas. Labas, Gorgo. Sveikas.
Gerai. Patrauksiu ranką.
Jo tėvai siunčia pinigus, bet vis tiek jiems sunku.
Kartais tenka rinktis, ką pirkti – anglių krosniai arba maisto.
Tikrai?
Tai kodėl jie mus įsileido?
Jei Amerikoj kas pasibelstų į duris ir paprašytų pagalbos,
negi jų niekas nepriimtų?
Žinoma, priimtų.
Ačiū.
Įdomu, kad jus apmokė su mumis kovoti,
bet nepasakė svarbiausio dalyko apie mus.
Žinai tokį paukštį kormoraną?
Ką? Tu šiandien dažnai nusišneki.
Medžiodamas žuvis, kormoranas neria į 18 metrų gylį
ir išbūna po vandeniu virš minutės.
Svetimoje stichijoje. Absoliučiai pažeidžiamas.
Bet paukštis žuvį supras tik tada,
jei plauks kartu su ja.
Aš gal…
Ar mes visi miegosim viename kambaryje?
Panašu, kad šiuo keliu nueisim iki Vožės ežero.
Tai…
Tai jums. Paimkite.
Ne, tai mažiausia, kuo galiu atsidėkoti.
Paimkit.
Gerai. Ačiū jums.
Gerai.
Smagu.
Dar jūsų žmona ims pavydėti.
Važiuokite.
Gražus poelgis.
Tas daiktas vertas daugiau nei jis uždirba per metus.
Gal nupirks tvirtą narvą Gorgo.
Žinai, man jo gaila.
Gorgo?
Taip, Gorgo.
- Jis demonas, Nikai. - Jis ne toks kaip kiti.
Žiūrėjau pačiam šėtonui į akis.
Taip, iš apsaugos matyti, kad čia KGB.
Tik aparatčikas gali turėti tokią apsaugą.
Vadinasi, tie, kas gyvena šitoj dačoj,
- turi altajų? - Labai tikėtina.
Prie namo mašinos nėra. Vadinasi, šeimininkas mieste, ne čia.
Pačiu laiku.
O kaip pro juos praeisi?
Jie vaikšto įprastinėmis aštuoniukėmis.
Palauksim tarpo ties aštuoniukės viduriu ir įeisim.
- Aš paskui tave? - Tu paskui mane.
Ką darai?
Ieškau jų kanalo.
Taip, radau.
Einam.
KGB išmokė šito triuko?
Ne. Pionieriai. Kaip skautai pas jus.
Mane skautai išmokė iš medžio kaladėlių gaminti labai lėtą mašiną.
Jei kartais prireiktų.
Neprireiks.
Vėl pionierių pamokos?
KGB.
Gerai, lipk į viršų. Laikom ryšį.
Supratau.
Pala, minutėlę. Aš nežinau, kaip tas telefonas atrodo.
Tai lagaminėlis. Kūdikio dydžio.
Aišku.
Ir tokią nuotrauką jie nusprendė įrėminti.
Gražu.
Nikai.
Trojau, telefonas pas mane.
Geras. Juo iškviesim psichologą šitam vaikui.
- Imk. - Geras.
Kai nutolsime per saugų atstumą nuo šito namo,
galėsi paskambint.
Čia ne jo žmona.
Ji sekso palydovė.
Pats matau. Ačiū.
Norėjau paklaust, jei jau suartėjome,
gal pasakysi, kodėl pasivadinai Assassinu?
Rimtai? Klausi to manęs dabar?
Man labai smalsu.
Tai asmeniška.
Maniau, mes tapom artimi.
Ne.
Ji jį nurenginėja.
Gerai. Nebūtina komentuoti kiekvieną veiksmą.
- Bet ačiū. - Tikėkimės, tai tik įžanga,
o pačiam aktui jie pakils į antrą aukštą.
Tu degini man ausį savo karštu kvėpavimu.
Šūdas! Žmona su vaikais!
Sakei, kad jie grįžta rytoj!
Greičiau!
Ne ten! Ji tave pamatys!
Ten!
Ji ateina čia.
Kas jūs?
Vagys.
Nadia! Ko taip greit?
Išvažiavome anksčiau, kad nepatektume į kamščius.
Nesidžiaugi, kad grįžom?
Žinoma, kad džiaugiuosi.
Man skauda galvą. Turiu išgert vyno.
Atnešiu.
Sėskis.
Dabar ateina ir šeimininkas.
Galva plyšta jau nuo ryto.
Prašau tavęs, nezyzk. Kaip vaikas.
Prileisiu tau vonią.
Neskubink manęs.
Ta kelionė mašina išvargino.
- Taip? - Jums skambina, pone.
Tokiu laiku?
Jei jis tas, kuo prisistatė, verčiau atsiliepkite.
Generalinis konsulas Henesis. Su kuo kalbu?
Leitenantas Trojus Kelis. JAV karinis jūrų laivynas, Nr. E02-77-41.
Aš priešo teritorijoje ir man skubiai reikalinga evakuacija.
Palaukite, leitenante. Gal tai nėra saugi linija.
Skambinu iš rusiško Altai radiotelefono.
Jo neįmanoma klausytis.
- Iš kur jį gavote, po velnių? - Tai nesvarbu.
Pasakysiu jums, kur randuosi,
ar greit išsiųsite paieškos būrį?
Minutėlę.
Tai nėra taip paprasta.
Dalyvavote slaptoje operacijoje.
JAV jūsų buvimo šioje šalyje nepripažins.
Evakuacija iš Rusijos teritorijos reikš pripažinimą, kad šnipinėjome.
Tai ką man daryti?
Jei jums pavyktų kirsti sieną arba atvykti į mūsų ambasadą Maskvoje,
turėtume įgaliojimus.
Išsiųstume jus namo. Turite transporto priemonę?
Taip.
Dar vienas dalykas. Aš su vienu rusu.
Jis man padeda.
Nikolajus Ustinovas. Pažadėjau prieglobstį jam ir jo dukrai.
Turiu tai aptarti su ambasadoriumi.
Taip ir padarykite. Atvykę į Maskvą, paskambinsim jums.
Pasakė, kur atvyks tavęs paimti?
Taip, ambasadoje Maskvoje. Reikia, kad važiuotume ten.
Bet tu esi Amerikos didvyris. Kodėl tavęs niekas neatvyks?
Spėju, yra rimtesnių reikalų.
Gerai. Pirma paimsim mano dukrą.
Peidžeriu paklausiu jos adreso.
- Nežinai, kur ji gyvena? - Ji dažnai kraustosi.
Yra ir gera naujiena.
Kas čia?
Turim kasetinį grotuvą.
Viena kasetė dvylikai valandų.
Apie kokį tėtį jis čia dainuoja?
Žinai, man ir pačiam įdomu.
Į ambasadą šiandien eiti jau vėlu.
Pernakvosime pas dukterį.
Jei ji mus įsileis.
Ar Maskva visada tokia pikta?
Jie rengiasi rytojaus gegužės paradui.
Šlovins sovietų didybę.
Gatvės bus pilnos kareivių ir ginklų.
Amerikoje mes iškeliam balioną su Snūpiu.
Padėkos diena. Labai nuobodu.
Geriau tai išjungti.
Čia buvo pavogtas pavaduotojo Duchovo altajus.
Už 90 km nuo čia
yra geležinkelis, kur mūsų pajėgos aptiko subjektus.
Kelintą valandą įvyko vagystė?
Apie 21.00 val.
Štai. Skambutis į JAV ambasadą 22.14 val. Sekimas atjungtas.
Tikriausiai jis.
Jis eina pas mus.
Pranešiu apie tai generaliniam sekretoriui.
Ne.
Aš pats noriu pasitikti svečią iš Amerikos.
Čia miela.
Nemiela.
- Kam tai? - Eime.
Tikrai 709?
809. Lipkim laiptais.
Liaukis.
Pameni, kai užvažiavai ant ledo
ir palikai mašiną skęsti manęs neperspėjęs?
Dabar man tas pats jausmas.
Labas, Ana.
Galim pasislėpti?
Taip.
Labas.
Ką visa tai reiškia?
Pastatą sekė keturi saugumo darbuotojai.
Bet jie mūsų nesugaus.
Aštuntas aukštas.
Čia jūsų butas ar nuomojamas?
Ana, eikš.
Aš Trojus, beje.
- Ana. - Malonu.
Ryt iš ryto
Trojus paskambins altajum į ambasadą,
ir mes visi galėsim išvykti iš čia amžiams.
Ar tai tiesa? Tu oro pajėgų lakūnas?
Ne. Karinio jūrų laivyno lakūnas.
Mes turim laivus ir lėktuvus. Painu, žinau.
Kada mes paskutinįkart kalbėjom?
Kodėl manai, kad vyksiu su tavim?
Tai šansas pradėt viską iš naujo.
Aš ne tokia kaip tu.
Aš nenoriu slėptis miškuose.
Aš verčiau gerinsiu savo namus.
Tau nebus saugu likti.
Aš čia niekada nebuvau saugi.
Vyk į Ameriką, jei gali.
Turi daug priežasčių jausti kaltę.
Bet tikrai nesijausk kaltas mane palikdamas.
Ar viryklė veikia?
Tu ir šią vietą susprogdinsi?
Išvirsiu arbatos.
Išgerčiau arbatos.
Tu gal kovoji už laisvę?
Organizacija, kuriai dirbu, kovoja už žmogaus teises.
Čia tai nedraudžiama?
Jie draudžia tik tai, apie ką žino.
Ir baudžia tuos, kuriuos sugauna.
Taigi, jie samdo tokius kaip mano tėvas mus šnipinėti.
Tu čia pats susisiuvai?
Ne. Ne, tai tavo tėvo darbas.
Jis išmokytas sužeisti, ne gydyti.
Ačiū tau, kad priėmei mus pernakvot.
Neturėjau kitos išeities. Tu atvedei tėvo kolegas prie mano buto.
Buvusius kolegas.
Taip.
Nežinau, ko tau prišnekėjo mano tėvas,
bet tavim dėta nelabai juo pasitikėčiau.
- Taip. - Jo darbas – meluoti.
Suprantu. Bet iš kitos pusės
jis išgelbėjo man gyvybę bent 44 kartus per dvi dienas,
todėl aš esu linkęs tuo abejoti.
Taip. Tikiuosi, saugiai grįši namo pas savo šeimą.
Neturiu šeimos, tik tėtį.
Tikrai? Toks simpatiškas amerikietis lakūnas?
Maniau, turi žmoną, vaikų
ir namą su balta tvorele.
Ne. Gyvenu vienas daugiabutyje su vieline tvora.
Visą dėmesį skiriu darbui.
Panašu, kad tau tai apsimokėjo.
Ačiū.
O tu? Tavo gyvenime yra vyras?
Ne mano skonio.
Liaukis, visi vyrai?
Pamaniau, jei jau paslėpiau tave, sugebėsi išlaikyti šią paslaptį.
Ar Nikas žino?
Sovietų sąjungoje homoseksualumas draudžiamas įstatymų.
Ir šiuos įstatymus prižiūri KGB.
Aišku.
Ana puiki mergina, beje.
Kur kas švelnesnių rankų nei tavo.
Ji labai ypatinga mergina.
Gaila, kad tarp mūsų tokie santykiai.
Lažinuosi, kad ir jai labai gaila.
Negi nesupranti, ką darai?
Darai tas pačias klaidas kaip ir Maverikas.
Maverikas iš filmo „Asai“?
- Pažįsti kitą Maveriką? - Ne.
Po Guso mirties
Maverikas žiauriai gailėjosi, kaip elgėsi su juo.
Kad nepasakė to, ką galėjo pasakyti. Bet buvo per vėlu.
Tu dar turi šansą pakalbėti su Ana.
Ir kas žino?
Gal abu pasakysite vienas kitam dalykų, apie kuriuos nežinojote.
Kokių?
Asmeninių. Supranti, asmeninių…
Kad jai patinka moterys?
- Pala, tu žinai? - Taip, visada žinojau.
Tai buvo viena priežasčių, kodėl išėjau iš KGB.
Kaip galėjau dirbti sistemai, laikančiai mano vaiką nusikaltėle?
Kodėl nepakalbėjai apie tai su ja?
Jei Ana būtų norėjusi, būtų pati apie tai prakalbusi.
Tu nesupranti.
Tu esi jos tėtis.
Tau reikia parodyti, kad jai nereikia slėpti šito nuo tavęs.
Ar visi naikintuvų pilotai tokie jautrūs kaip tu?
Taip.
Galim pakalbėti?
Gerai.
TĖTI, PASKAMBINK, KAI BŪSI AMERIKOJE.
IR NESIJAUDINK DĖL MANĘS.
Mūsų pastatą stebi saugumas,
todėl ateikite 9.00 val. tiesiai prie vartų.
Čia gausite visą informaciją ir iki vakaro būsite išsiųsti į Ramšteiną.
Valio. Ačiū jums, pone.
Dar nedėkite ragelio, leitenante.
Kalbėjau su ambasadoriumi.
Deja, negalime pasiūlyti prieglobsčio jūsų civiliui palydovui.
Palaukite. Jūs nesuprantate.
Jei ne Nikas, būčiau žuvęs. Pažadėjau jam, kad kartu vyksim į Valstijas.
Girdžiu jus, bet Nikolajus Ustinovas nėra paprastas pilietis.
Ar žinojote, kad jis dirbo KGB?
Taip. Jis man sakė. Bet jis nebedirba.
Tai itin jautri JAV ir sovietų santykių tema.
Jei priglausime KGB agentą, esamą ar buvusį…
Jūs juokaujate?
Tas vyrukas – tikras lobis.
Išmano slaptas sovietų operacijas. Turėtumėte džiaugtis.
Mano rankos surištos. Tai aukščiausio lygio įsakymas.
O ką aš jam dabar pasakysiu?
Jis pasitikėjo manim. Amerika.
Jei paliksiu jį, tada mes ne ką geresni už juos.
Kažkokia nesąmonė.
Turiu gauti jūsų patvirtinimą, kad būsite čia 9.00 val.
Būsiu.
Jau netoli.
Klausyk, Nikai, kol neatvažiavom…
Ambasadoje man pasakė blogą žinią ir…
Ar čia akligatvis?
Kas čia?
Maniau, mes draugai.
Nikai, tu mane išdavei?
Ketinai palikti mane ir mano dukrą vilkams.
Liaukis, Nikai. Ne, Nikai.
Ką tu padarei?
Nelieskit manęs! Nikai!
Mes taip nesitarėm!
Pakvieskit Volkovą. Tai nepriimtina.
Jūs tik pažiūrėkit.
Dabar džiaugiesi, kad pranešei?
Melagis. Žadėjai mane iš čia ištraukti.
Ketinau juos perkalbėti, kai būtume atvykę į ambasadą.
Vėl meluoji! Kodėl nepasakei, kad man nesuteikė prieglobsčio?
Tada nebūtum manęs ten vežęs.
Matai? Esi šūdžius.
Prisiekiu Dievu. Neketinau tavęs palikti.
Aš ne toks.
Nebežinau jau, koks tu.
Žinai. Aš asas. Maverikas. Tu mane myli.
Tai tik filmas. Jau žinau.
Nikai…
Ponai.
Jūs melavote. Sakėte, kad mane paleis.
Ir paleis. Vieną jūsų.
- Kas čia? - Prisipažinimas.
Čia parašyta, kad jūsų tikslas buvo
įsifiltruoti į Kremlių ir nužudyti prezidentą Gorbačiovą.
O jūsų prisipažinime parašyta, kad jis atskleidė jums savo užduotį.
Tai netiesa.
Bet jei tuo patikės pakankamai žmonių, glasnost bus padėtas taškas.
Viešumui.
Nes tai mus privedė vien prie kivirčų ir netvarkos.
Kai pasirašysite tai, jumis bus gerai pasirūpinta.
Nauja tapatybė, patogumai ir prabanga, kurios net neįsivaizduojate.
Jūs, pone, esat bjaurus žmogus. Ir jūsų pasiūlymas bjaurus.
Jūsų šalis atsisakė jus ištraukti iš priešo teritorijos.
- Paliko jus vieną. - Aš žinojau, kas man gresia.
O jūsų tėvas?
Ar jis žinojo, kad jūsų vyriausybė jį žudė ir neprisiėmė atsakomybės?
Ką pasakėte?
Mes mokame rinkti duomenis.
Haroldas Kelis.
1983 m. jam diagnozuota piktybinė pleuros mezotelioma.
32 metus dirbo San Diego laivų statykloje,
kur kasdien buvo veikiamas didelio kiekio asbesto dulkių.
Ir kuo čia dėta Amerika?
Valdžia žinojo, bet slėpė šią informaciją dešimtmečiais,
nes taupė pinigus.
Kaip apie tai sužinojote?
Čia jūsų Karinių jūrų pajėgų sekretoriaus slapto laiško kopija.
Data – 1956 m. rugsėjis.
Sakiau, kad informaciją rinkti mokame.
Tautos kaip žmonės.
Daro tai, ką reikia, kad išliktų.
Klausimas, kaip pasielgsite jūs?
Aš…
Anksčiau maniau, jog gerai žinau jūsų šalį.
Tačiau žinojau ne viską.
Nežinojau, kad čia yra gerų žmonių.
Žmonių, rizikuojančių savo gyvybe, kad išgelbėtų kitą.
Taigi, ne, aš šito nepasirašysiu.
Ne dėl savo šalies, o dėl jūsų.
O jūs, drauge?
Įrodėte savo ištikimybę jį įdavę mums.
Ar žengsite šį paskutinį žingsnį dėl savo šalies?
Dėl savo šeimos?
Kas yra ištikimybė?
Sąvoka kvailiams.
Amerika. Rusija. Tas pats šūdas.
Nuo savęs nepabėgsi.
Jei tai apsaugos mane ir mano šeimą, pasirašysiu.
Nikai.
Koks skirtumas?
Puiku.
Puikus KGB parengimas.
Mane dar mokė neduoti aštrių daiktų sulaikytiesiems.
Prakeikimas. Žinojau, kad apsimeti.
- Tikrai? - Ne, bet ačiū Dievui.
- Tau aš dar neatleidau. - Aš tau irgi. Kam mums tai?
Jei mes išgyvensim, tai užtikrins, kad jis neišgyvens.
- Pasirengęs? - Ne.
Kur mes?
KGB slaptavietėje. Čia vyksta mažiau formalūs tardymai.
Vadinasi, Volkovas veikė savarankiškai?
Kai kurie turi asmeninių tikslų. Juk pats žinai.
Tu skambinai kankinimų policijai.
Ei!
Stovėt!
- Grįžtam į ambasadą? - Ten dabar bus pilna KGB.
Reikia bėgt iš šalies. Kur artimiausias oro uostas?
Šeremetjeve. Maždaug už 12 km.
Gerai. Mums reikia automobilio.
Automobilį jie sustabdys. Reikia ko nors didesnio.
- Vogsi tanką? - Tanką jie pašaus.
Jie gali pašauti bet ką.
Ne bet ką.
Ne.
Abejoju, ar jie šaus į branduolinę raketą.
Abejoji?
- Ką jam pasakei? - Kad jis pervažiavo mano kūdikį.
Ši mintis tiesiog šovė tau į galvą? Kas tau su tais kūdikiais?
Ei!
O Dieve.
Lipkit lauk!
Tegu visi ekipažai metasi paskui tą raketnešį.
Tik nešaudyt!
- Tu tai matai? - Matau.
Autobusas!
Gal išsiaiškinkim.
O ką čia aiškintis, Trojau?
Aš, tave gelbėdamas, rizikavau viskuo, o tu apmyžai man nugarą.
Įdomu, nes puikiai pamenu, kaip tavo myžalai tekėjo mano nugara.
Aš paprašiau tau prieglobsčio, jie atsisakė, tu nuvežei mane į kalėjimą.
Tu man pažadėjai, kad tavo šalis mus apsaugos.
Paaiškėjo, kad mano šalis netobula.
Jiems nerūpėjo nei mano tėvas, nei aš rūpiu, nei tu.
Klausyk,
jei atvirai,
aš tiesiog norėjau namo.
Gal aš ir savanaudis.
Galėjau bent jau tau pasakyti, nes tu mano draugas.
O draugai elgiasi taip.
Pasitrauk.
Gerai, nori žinot, kodėl pasivadinau Assassinu?
Kai buvau jaun. leitenantu, pirmą sykį leidausi ant lėktuvnešio
ir labai…
savimi didžiavausi.
Taigi išlipau iš lėktuvo,
nelabai žiūrėjau po kojomis
ir šleptelėjau subine į denio liuką.
Pora darbininkų padėjo man išsiropšti.
Aš apsidairiau, ar kas matė, ir…
Šūdas, vėl įkritau.
Antrąsyk įkritau subine į tą patį liuką.
Nesuprantu.
Aš įkritau pirmyn subine, ass in.
Dukart. Supranti?
Subine į vidų.
Kokia gėda.
Žinok, šitos istorijos nepasakojau niekam, išskyrus kolegas.
Tau dabar ją papasakojau kaip ženklą.
Ženklą?
Pasitikėjimo ženklą.
Tiki manim, kad niekam nepasakosiu apie tavo gėdą?
Taip.
Patrauksi už kitos svirties?
Ačiū, kad atskleidei man savo paslaptį,
Ass-ass-inai.
Gali tarti be tarpų.
Ass-ass-inas.
Assassinas.
Mūsų bomba nepralįs.
- Kur privatūs lėktuvai? - Privatūs kyla iš Vnukovo.
O kur tai?
Už valandos kelio nuo čia.
Tuomet, spėju, skrisim komerciniu orlaiviu.
Ten mano kūdikis!
O Dieve!
Dieve!
Paskui mane!
- Kodėl tai padarei? - Ką?
- Aš perėmiau tau skirtą kulką. - Tu jos neperėmei.
Tu pasikišai. Ranka kulkos sustabdyt negali.
Dabar žinau. Ir tada žinojau.
Privažiuok prie kabinos durų!
Arčiau!
Gal uždarysi duris, prašau?
Kiek tam tipui moka?
Ei!
Kai tave užmušiu,
surasiu tavo dukrą
ir taip pat užmušiu!
Tu išdavikas ir kvailys!
Ne, Volkovai.
Tai aš tave palaušiu.
Ar jis tai sakė?
Nemanau, kad jis užsimušė.
Kas pilotuoja lėktuvą?
Įjungiau autopilotą.
Įjungiau kažką.
Kiek iki Suomijos?
Per toli.
Praradę tą variklį, praradome greitį.
Suomijos nepasieksime. Kuro neužteks.
- Tai kur leisimės? - Kažkur Baltijos jūroje.
Arba rasim „Carl Vinson“.
Kas toks tas Vinsonas? Kaip jis mums padės?
Tai ne žmogus. Tiksliau, buvo žmogus.
Dabar jis – lėktuvnešis.
Tokio dydžio lėktuvas gali nutūpti ant lėktuvnešio?
Techniškai, ne. Bet fiziškai,
gal irgi ne.
Kapitone, kalba TAO. Neatpažintas orlaivis, kursas 110.
Už 32 km, 1 524 m aukštyje.
- Karinis? - Ne, pone.
- Komerciniai dažniai. - Gerai, įspėkite jį.
Neatpažintas orlaivi, kursas 285,
jūs artėjate prie JAV karinio laivo, plaukiančio tarptautiniuose vandenyse.
Prašome prisistatyti ir nurodyti ketinimus.
Kalba ltn. Trojus Kelis, JAV karinis jūrų laivynas.
Skelbiame avarinę padėtį ir prašome ruošti denį mūsų nusileidimui.
Neatpažintas orlaivi, keiskite kursą, antraip
mes imsimės gynybos priemonių.
- Eina šikt. - Kas?
Mes juos girdim, o jie mūsų – ne.
Gaukim vaizdą. Paruošt penktą sistemą.
Jei nesusisieksim su jais, jie laikys mus priešais
ir bandys mus numušti.
Ne, aš sutaisysiu šitą. Kiek laiko turim?
Kiek tik reikia, kol mūsų nenumuš.
„Skopa Air“, nedelsiant keiskite kursą ir patvirtinkite.
- Ir kaip? - Čia tau ne mano savadarbis radijas.
Kapitone, gavom žinią iš Interpolo.
Komercinį ATR 42 užgrobė ginkluoti banditai Šeremetjevo oro uoste.
TAO, pirma ginklų parengties pozicija, visos sistemos.
- Tolsta. - Gerai.
Blogai. Jie traukiasi nuo mūsų.
Nustatau kursą 141 kaip priešišką.
Visos sistemos nuotoliu.
Laukiame baterijų išleidimo.
- Leidimas su… - Kartoju, kalba ltn. Trojus Kelis…
- Atšaukti. - 7741. Esu laikomas dingusiu be žinios.
Sveiki, leitenante.
Mayday!
Mums nebeliko kuro. Prašome avarinio nusileidimo. Baigiau.
Tuo daiktu? Be uodegos kablio?
Beprotis.
Koks ATR 42 sparnų plotis?
Dvidešimt penki metrai, pone.
Sunkiai, bet įmanoma.
Kalba kapitonas.
Paruošt denį avariniam nusileidimui.
Visu greičiu pirmyn.
„Skopa Air 1628“, galite leistis.
Sveikinu, Trojau.
Grįžti namo.
Taip.
Kapitone, prieš nusileisdamas turiu prašymą.
Sakykite.
Man reikia nuolatinio pabėgėlio statuso sovietų piliečiui Nikolajui Ustinovui.
Ką?
Neturiu tam įgaliojimų.
Tuomet susisiekite su kuo nors iš Valstybės departamento,
nes girdite?
Mums liko 20 kg kuro.
Nesuprantu. Jūs turite leidimą leistis.
Ir pagarbiai atsisakau leistis, kol negausiu ko prašau.
Penkiolika kilų.
Jam blogai su galva.
Jis – dingęs be žinios JAV kariškis.
Sujunk mane su direktoriaus pavaduotoja Medous.
Skubiai.
Kodėl tai darai?
Nes dabar už savo šalį galiu pakovot jai pasipriešindamas.
Ačiū tau.
Kuras baigėsi, kapitone.
Keli, čia Karen Medous iš Valstybės departamento.
Konsulas Henesis supažindino mane su jūsų situacija.
Žinokite, man nepatinka, kai esu spraudžiama į kampą,
ypač penktą ryto.
Supratau, ponia. Atleiskite.
Bet, atsižvelgusi į aplinkybes,
oficialiai tenkinu jūsų prašymą dėl prieglobsčio.
Ir noriu padėkoti už tarnybą, leitenante.
O dabar leiskitės, po galais.
Dėl manęs rizikavai savo gyvybe.
Panašiai. Yra rezervinis bakas.
Užsparniai 30.
Svertai maksimaliai. Ant nuolydžio, centre.
Lyg būčiau savo mėgstamiausio filmo viduje.
- Ei, Trojau. - Taip?
Gali būt mano porininku bet…
Ne. Kas čia? Ne.
Ne. Mes to nedarysim.
Suprantu.
Man buvo garbė tarnaut savo tautai
ir išpildyt jūrų laivyno moto: non sibi sed patriae.
„Ne sau, bet šaliai.“
Todėl neabejoju,
kad ši taryba viešai pripažins
vyriausybės naudotas vėžį sukeliančias medžiagas karinėje statyboje.
Papildomai prašau sušaukti komitetą
kompensacijoms nukentėjusiesiems bei mano tėvui skirti.
Jie aukojo savo sveikatą dėl mūsų visų saugumo.
Ačiū, leitenante.
Mūsų šalis jums dėkoja,
o jūsų prašymus mes kuo rimčiausiai apsvarstysime.
Atleiskite.
Šio triuko išmokau iš rusų berniukų skautų.
Turbūt turiu paminėti, jog turiu šį dokumentą.
Tai slapto laiško kopija,
siųsta Karinių jūrų pajėgų sekretoriaus 1956 m.
Čia pripažįstama asbesto žala laivo statyklos darbuotojams.
Kažkur turiu ir originalą, tik nepamenu, kur jį nukišau.
Tai išties stiprus įkaltis. Labai, labai stiprus.
Bravo.
Na? Kaip „Big Mac“? Kaip ir tikėjaisi?
Skonis visai kaip Amerikos.
Kada išvažiuoji?
Auštant.
Noriu pietauti prie Laisvės varpo.
Tai visų svajonė.
Gražus.
Taip.
Ar nesakei, kad turi sutaupęs kelis mėnesius atostogų?
Po mano mažo triuko mane gali išsiųst nuolatinių atostogų.
Tai važiuojam kartu.
Žinai, virtuvės stalas išsilanksto į antrą lovą.
Automobilyje yra telefonas, galėsiu skambint Anai.
Turiu ir kasetinį grotuvą.
- Nevažiuosiu. - Supratau.
Bet argi ne laikas tau patyrinėti šalį,
dėl kurios saugumo tiek kovojai?
Nežinau.
Nagi, leitenante.
Bus dar vienas nuotykis.
Leisk man išgert, tada nuspręsiu.
Žinoma.
Tu turbūt tyčiojiesi.
Išvertė Egidija Namavičė