GRASO ENTONI POLICAJAC POD ISTRAGOM
"Nisam našao dokaze."
DORSI, NAČELNIK
Graso? -Da.
Uložena je žalba dok je radio u drugoj radnoj grupi.
Dakle, postoji obrazac. -Ali nemamo dokaze.
Čak i da je namamio Klifa,
a verujem da jeste,
ne možemo da povratimo njihovu prepisku sa snepčeta.
Pusti me s tom pričom.
Žao mi je, ali... -Puštamo ga
da se izvlači. -Istragu je preuzeo
Privatni sektor. -Već ih je jednom nadigrao.
Možda i više puta.
Daj da bar odemo do Visahikona i bacimo pogled.
Dugujemo to Lizi.
Tome?
Hoćeš da budeš sa mnom dok ne zaspim?
Naravno.
Ovo je samo privremeno.
Ne možemo ništa da radimo usred noći.
Otići ćemo do parka čim svane.
Važi?
ZADATAK
Kasniš.
Matični klub se jutros sastao. Imamo mrtvog agenta.
Moramo da prekinemo kontakt sa svakim
ko može da nas poveže sa ovim haosom.
Juče su me federalci ispitivali o Grasu.
Rekao sam im da je u zadnje vreme čudan i nepredvidiv.
Niko se neće iznenaditi kad ga budu našli.
Još sam nešto saznao.
Kurir po imenu Li Vajthed iz okoline Redinga
odneo je sinoć Kolumbijcima 11 kila.
Izvori kažu da je dobio drogu od neke devojke. -Batali lovu.
Imamo mnogo veće probleme.
Moramo pod hitno da očistimo tragove. -Mnogo love tražiš da batalim.
Imaš izvore u Redingu.
Zašto ih lepo ne okreneš i ne raspitaš se o devojci?
Dobro. Učiniću to.
Da?
Jesi li onaj na kog mislim?
Šta će biti sa mnom, Vinsente?
Je li Džejson još uvek s tobom? -Jeste.
Ovo je moja ponuda.
Pobrini se za malog za dobrobit braće
dok nas ne baci na kolena.
Ako ga rokneš do jutra, neću doći po tebe.
Per?
Peri?
Ne radi slavina tuša.
Prao sam se u lavabou.
Koji ti je đavo? -Sve je u redu.
Popraviću slavinu.
Dobro... Šta kažeš?
Da stavimo čarape u ovu fioku ili...?
Ne znam.
Dakle, imamo donje rublje, čarape, pižame, majice.
Šta nam još treba? -Četkica za zube.
Kupaće gaće, ako poželimo da ga odvedemo na plivanje.
Neka izabere par sitnica za spavaću sobu.
Kakvih sitnica?
Postere, nalepnice. Šta god poželi.
Kad su Itan i Em došli,
socijalna radnica nam je rekla da ih pustimo da urede svoje sobe
jer će tako prostor doživljavati kao svoj.
Koliko misliš da ostane ovde?
Dok mi ne jave da su mu našli stalni dom.
A to može da bude za tri nedelje ili šest meseci.
Moram da pitam. Mota mi se po glavi,
a znaš da ne volim da ignorišem goruće probleme.
Znam, oduvek si to mrzela. -Da li si preuzeo Sema
da se iskupiš za Itana?
Molim? Ne. -Tvoj pokušaj uspostavljanja ravnoteže u svemiru...
Ne, ovo nema veze s tvojim bratom.
Ni najmanje. -Dobro je.
Opet ja. -'Jutro. U kuhinji smo.
Dobro jutro.
Da pogodim. Ne idete na sajam zapošljavanja?
Ne, ove godine ga preskačem.
Nema veze sa sajmom ili radnom grupom.
Samo doterujemo detalje.
Dobro. Dok se bavite detaljima,
javite mi ako se opet sruši ili zaboravi svoje ime.
Dogovoreno.
Prijatan dan.
Izjednačeno je. -Penjite se!
Zakasnićemo. -Džejk Eliot za pobedu!
Nerešeno je, velika stvar. -Mama!
Znate kakav je vaš otac.
Vraća vas kad mu se prohte ali mene razapinje kad zakasnim sekund.
Zdravo, ujka Ente. -Ćao svima! Druškane!
Zdravo, ujko.
Pazi mi na frizuru! -Otkud ti ovde?
Bio sam poslom u blizini i rekoh da svratim.
Momci, idite gore i spakujte se. Brzo.
Ne, ne, ne!
Jesi mi dobar? Kloniš se nevolja? -Trudim se.
Dolazi. Da se gledamo u oči.
Šta ima?
Odbrojavam sekunde do prvog pića.
Gde si bio? Zvala sam te u sredu.
Znam, izvini. Zaglavio sam na zadatku.
Viđaš li se s nekom? Upoznala sam žensku u teretani, Kloi.
Ona je... -Frenki, nikad više.
Sećaš se zadnje koju si mi nabacila? Mačkarke.
Mačkarke? Ko je beše ta? -Znaš ti vrlo dobro.
Ali zato Kloi mrzi mačke.
To sam je prvo pitala, voli li mačke.
Čemu to? Ti bi da ostaneš sam do kraja života?
Nisam sam. Imam tebe i dečake.
Ti si jedini tip koji se svojski trudi da nešto ne kresne.
Baš...
Šta je bilo?
Slušaj, ovaj...
Iskursnuće koješta.
O meni.
Posle svih ovih godina, konačno su otkrili
da si ti krao priloge iz crkve?
Ne...
Pobogu, reci mi šta je.
Sećaš se kad se mama razbolela
i kad smo hteli da je izvučemo
iz one rupčage u Kram Linu?
Pa smo joj našli kuću u Radnoru sa divnim pogledom?
Da, tvoj ortak je znao nekoga... -E pa, ortak nije postojao.
Ja sam je platio.
Kao i kad je oglašena ova kuća a ti si htela da se sklonite od Krisa.
Nije mi kolega preko veze spustio cenu.
Ja sam sve platio.
Novcem koji sam zaradio radeći za ljude s kojima nisam smeo.
I sad je zbog mene...
Ubijena devojka.
Bože dragi.
I...
Hoćeš da kažeš da policija zna...
Ne, za to još ne znaju. Ali ja ću im sve ispričati.
Ente, nemoj...
Sačekaj sekund, pa ćemo... -Ne mogu, Frenki.
Ne mogu više da živim s tim.
Gušim se.
Mama, jesi li spremna?
Sedite u kola. Evo me za sekund.
Maločas si rekla da kasnimo! -Ulazite u kola!
Isuse.
Idi s dečacima.
Popričaćemo kasnije.
Entoni, poznajem te. Bez obzira šta kažu, znam kakav si čovek.
Radi li neko posle zatvaranja?
Ne. Tu smo do zalaska sunca, najkasnije do 21 č.
Poslala sam patrolu u obilazak posle vašeg poziva.
Kejsi ih je uočio.
Zašto ih nismo ranije našli?
Park ima više od 80 km staza.
Ako ne znate šta tražite nećete ga ni naći.
Proverili ste tablice?
Da. Pripadaju automobilu koji je te noći ukraden.
Da vidimo...
Tome. -Da?
Pogodio ga je metak. Teško da ćemo nešto izvući.
Koliko rekoste da ovde ima hektara?
Hiljadu četiristo.
U to doba i u ovoj zabiti,
šta misliš koliko se telefona povezalo u blizini?
Malo.
Tražićemo zapise. Možda nešto nađemo.
Ovo će vas zanimati da vidite.
Kakav je plan?
Zdravo.
Nije pametno da se zadržavamo.
Razmišljao sam o onoj torbi.
Robi je prodao drogu pre nego što je tamo otišao.
Ima logike, zar ne?
Odnela je voda, nećemo je tražiti.
Ako je prodao, gde je lova?
Samo na jednom mestu. U Mejvinoj kući.
Zovi Brejkera. Reci mu da nas čeka u Alentaunu kod petlje.
Posetićemo je.
Stani. Polako. Gde si našao torbu?
Kako to misliš, nije bilo droge?
Šta je u Mejvinoj kući? Važi. Doći ću Doninim kolima.
Sveca ti! -Znam. Izbezumljena sam.
Dakle, žena ti je samo banula pred kuću i bila u fazonu,
"Izvoli milion dolara"?
Da. Prvi put sam je videla u životu.
Šta ćeš s lovom?
Ne znam.
Deo mene želi da je predam policiji i završim s ovim.
Ali drugi deo mene zna da je Robi umro da bi nam je obezbedio.
Zašto da sjebem ovu priliku?
Onda je zadrži.
Ali sigurno neko zna za lovu.
I verovatno je traži. -Sakrij je.
U blizini kuće,
da možeš da paziš na nju.
Sakrij je.
I čekaj.
Šest meseci, godinu dana.
Ako je panduri nađu,
reći ćeš da nisi imala pojma.
Robi je sakrio.
A ako se niko ne pojavi,
iskoristi je da izgradiš sebi i deci bolji život.
Hoću da baciš pogled.
Zašto gledam u telefonske zapise?
Izvukli smo ih sa tornja u Parku Visahikon.
Taj broj se povezao u 23.03 č.
Registrovan je na Reja Lajmana. -Stani. Reja Lajmana?
Kako se tamo stvorio
kad smo mi sa njegovog telefona pisali Klifu iz Bejlija?
Ne, to smo samo mislili.
Gospode...
Šta god da hoćete da kažete, požurite i pređite na suštinu.
Telefoni su zamenjeni. Graso ih je zamenio.
Zato Klif nije došao te večeri.
To ćemo dokazati samo ako pregledamo dokaze,
ali ukinut nam je pristup njima zbog istrage koja je u toku.
Daj, Ket. Znaš šta će se desiti na kraju.
Bez tih dokaza Graso će se izvući.
Znam. Samo sam besna što moram da se dignem sa sofe
i obučem normalnu odeću.
Bestraga.
Jedna na svakih osam sati. Kad si poslednju uzela?
Sad si moj knjigovođa? Daj mi tablete.
Ima još nešto. -Šta je sad, kog đavola?
Trebaće nam naši pištolji.
E tako.
Pođi sa mnom gore da mi pomogneš da obučem pantalone.
Hajde, možeš ti to i zatvorenih očiju.
Dona, zašto si me pozvala?
Brejker se krije kod nas.
Jutros sam načula njegov razgovor sa Džejsonom.
O Mejv.
Mejv? Ko je Mejv?
Ćerka Bilija Prendergrasta.
Ona je klinka. Nije ni na koji način umešana u ovo.
Jasno.
Rekao je da će otići do njene kuće.
Gde su?
Ne zajebavaj se sa mnom, Dona.
Gde su?
U kući moje majke.
Gde?
U Straudsburgu.
Na putu Bišop Holou.
Zašto ih zanima Mejv? -Mislim da naslućujem.
Ali sprečiću ih.
Da?
Ja sam.
Ima li vesti?
Džej, oni...
Reci, Brejk.
Našli su Erinino telo.
U kamenolomu.
I to nije sve.
Džeju?
Jesi li tu? Džeju?
Džeju! Moramo da bežimo!
Znam šta si uradio.
Znam.
Dolaze.
Dolaze...
Mislim da je sad dobro.
Šta kažeš? -Još jedan.
Dogovoreno. Spavaćeš svake noći u zoološkom vrtu.
Voli li tvoj brat životinje?
Itan? -Da.
Godinama je susedima šetao pse.
Jednom prilikom je nestao pas gđe Hajmrih.
Sećaš se toga? -Da.
Tražili smo ga, ali smo na kraju svi digli ruke osim Itana.
Sa rancem na leđima i rudarskom lampom proveo je celu noć napolju.
I na kraju je našao psa u Čatam Parku.
Umirem od gladi.
Jeste li vi gladni? -Da.
Imamo puter od kikirikija, džem i...
Možemo da odemo na sladoled? -Čoveče.
Šta? -Šta je bilo?
Baš dugo nisam jela sladoled.
Zašto?
Porodila sam se.
Kad žena dobije bebu
njeno telo doživi čudne promene,
i ona samo želi da što pre povrati liniju od pre porođaja.
A to jedino može ako ne jede sladolede... Pojma nemam
zašto vam ovo pričam.
Hajde, idemo na sladoled.
Razbiću se od parfea sa puterom od kikirikija!
Nisi mi rekao za Sema.
Da, mi...
Dok je bila živa, supruga i ja smo se prijavili za hranitelje.
Bolje da ga uzmem ja nego neko drugi, zar ne?
Lepo od tebe. Milo mi je što je s tobom.
Uspela sam. Lajmanov jednokratni telefon. Okreni ga.
Ništa.
Bestraga.
Podmetnut je.
Treba nam pravi telefon.
Bez naloga za pretres koji mora da podnese i odobri nadležni agent...
Dovoljan je ambiciozni mladi tehničar
željan unapređenja dok mu šefa ne pošalju u penziju.
Sindi...
Sranje.
Moraš da mi učiniš nešto protivno pravilima,
i to ćeš učiniti bespogovorno. U redu? -Da, naravno.
Sjajno.
Reci. -Lajmanov telefon se poslednji put povezao u nedelju u 00.58 č,
u Fauntenovoj u Roksborou. -Gde je to?
Ulica Faunten, evo je. -Da vidim.
Dve ulice dalje od Grasove kuće.
Idemo do Grasa.
Prati njegov telefon i javi mi ako negde krene.
Je li kasno da kažem da ovo nije pametno?
Odavno smo prevazišli pametne ideje.
Gde si? -Ispred Grasove kuće.
Je li Reding otkrio nešto o lovi? -Bio si u pravu.
Imamo trag. Pratimo ga. -Eto vidiš!
Dobro je što si me poslušao da ne dižemo ruke.
Seti se toga prilikom podele love, važi?
Daj da prvo raščistimo haos pa ćemo onda o lovi.
Ente?
Entoni?
Sedi. Rekao sam, sedi.
Izvoli. Jesi li za kocu? Uzmi slobodno.
Evo.
Šta si smislio? Da insceniraš moje samoubistvo i kažeš
da si me slučajno našao?
Ne znam kako si ovoliko izdržao.
Za dve godine sam ostario 20. Ne jedem, ne spavam.
Noću nemam mira. -I meni je tako bilo.
Trudiš se da nađeš opravdanje. Iškolovao sam tri sina.
Znam.
Sutra ujutru bez advokata idem na razgovor sa Privatnim sektorom.
Samo malo. -Završio sam, Majk.
Slušaj me. Još možemo da se izvučemo.
Džejson i Peri su mrtvi
a mi znamo gde je lova. -Otkud znaš da su mrtvi?
O kakvoj lovi pričaš? -Robi Prendergrast je prodao drogu
i lovu dao bratanici Mejv.
Vinsent je poslao ekipu po nju.
Mejv? -Da. Nema potrebe za ovim.
Ko ide do Mejv? -Možemo da se...
Isuse! Bestraga!
Graso je u pokretu.
Sranje! -Toranj je registrovao signal.
Kreće se na istok auto-putem 4-22. -Gde je to?
U Elversonu. Ka Prendergrastovoj kući.
Šta će tamo? -Saznaćemo.
Ostanite tu.
Mejv?
Moraš da bežiš. Dolaze po tebe.
Šta je bilo? -Ispred je pandur.
Kaže da smesta bežimo!
Mejv, kuda idemo?
Dođavola! -Šta je?
Ključevi. Ne mrdajte.
Sranje!
Gde je lova?
Koja lova?
Nemoj to da radiš.
Znamo da je ovde.
Ne znam o čemu pričaš.
Reći ću ti gde je novac.
Samo je pusti.
Vrati se u kola, Harp.
Zaključajte se.
Gde je?
Jesu li ono Grasova kola?
Rekla bih da jesu.
Otvori je.
Otvori torbu!
Zatvori vrata. Zatvori ih.
Začepi!
Džejson je tu.
Policajac je ranjen. Melvil lejn 16, Elverson.
Pošaljite podršku.
Čisto.
Proveri sprat.
Alija!
Jesi li dobro?
Bože... -Jesi li dobro?
Pusti me!
Ne, ne. Ne!
Upomoć!
Kuda si pošla? -Ulazi unutra i ne mrdaj.
Idem da javim policiji da je Mejv u nevolji.
Upomoć!
Ne!
Bestraga!
Pomozite mi!
Pazi!
Idi s prednje strane.
Ućuti.
Nazad! -Upomoć!
Povucite se, rekao sam!
Mogu da ga pogodim. -Ne, suviše je rizično.
Nazad, rekao sam!
Gotovo je. Pusti je!
Povucite se ili ću je ubiti! Ubiću je!
Jesi li dobro, Mejv?
Gotovo je.
Imaš sreće što nije povređen
inače bi ti i guzica bila u ortozi.
Ne bi stala u nju. -Ne pravi se pametna.
Jesi li razumela? Napiši izveštaj
i daj da završimo s ovim dok se ne podavimo u govnima. -Razumem.
Kako si prošla?
Ne bih baš rekla da su me pohvalili,
ali šta mi mogu? Da me otpuste?
Na kraju krajeva, svi jedva čekamo da završimo s ovim.
Kad smo kod toga, pitali su za lovu.
Agenti su našli ovo u kući u kojoj su se Džejson i Peri krili.
Verovatno je Džejson otišao do Mejv da potraži lovu.
Strašno...
Jesi li primetio nešto u kući?
Ne.
Ket, znaš šta kažu da je mudrost?
Ne.
Znati šta treba prevideti.
Hvala ti, Ket. Na svemu.
Stiže ti sestra.
Za koji minut.
Hoćeš da mi nabaviš bolničku uniformu?
Možda još imam vremena da zbrišem.
Šefe? -Da?
Zar nećeš da mi izrekneš pokoru?
Nikada to nisam radio.
Ljudi sami sebe dovoljno kažnjavaju.
Osvrnućemo se na vaše domaće zadatke.
Zdravo. -Ćao.
Kako ste prošle sa mališom?
Lepo.
Odvele smo ga u robnu kuću. Svašta smo kupili.
A posle smo igrali košarku u parku.
Hvala što si ga pazila, Em.
I što paziš na mene.
Mogu li da uđem?
Možemo da popričamo o izjavi?
Tata, ne znam šta...
Ne znam šta ću reći.
Ne... -Em...
Moramo da govorimo istinu
čak i kad se bojimo da će to nekome zasmetati.
U poslednje vreme nisam bio dobar otac.
U redu je, tata. -Nije u redu.
Ja treba da te štitim, da se osećaš sigurno.
I...
To ću ubuduće i činiti.
Zdravo. Kako je prošao put? -Dobro.
Kako si? -Dobro.
Vraćamo se za nekoliko sati.
Važi.
Spremne?
Zastupniče, da li je porodica spremila izjavu?
Jeste, sudija.
Sudu će se u ime porodice obratiti Tom Brandis.
Tata.
Dobar dan, časni sude.
Supruga Suzan i ja smo 2009. postali hranitelji
Itana i njegove sestre Emili.
Dve godine kasnije smo podneli zvanični zahtev za usvojenje.
Itan je bio živahno dete.
Stalno u pokretu.
Učitelj je predložio da mu u sto ugradimo sigurnosni pojas.
To su bili prvi znaci upozorenja.
Poremećaj vizuelne percepcije, disleksija, nerazvijena fina motorika.
Brzo smo odreagovali.
Rano delovanje, kako su nas prijatelji naučili.
Suzan je bila tip čoveka koji ne može da sedi skrštenih ruku.
Stavili smo ga na radnu terapiju i metilfenidat.
Kad je imao 12 godina, kući ga je vratio policajac.
Zatekao ga je kako sa nadvožnjaka gađa automobile kamenjem.
Pedijatar je preporučio psihijatra.
Dijagnoza je bila disruptivni poremećaj raspoloženja.
Gađao je učitelje stolicama.
Isekao je konopce ljuljaški u susedovom dvorištu.
Više puta je napadao svoje sestre, Suzan i mene.
Zašto?
Glasovi su mu naložili, kako je rekao.
Prijavljivali su ga nastavnici.
Stidim se, ali na otvorena vrata sam išao bez nalepnice sa imenom
u strahu da neko ne poveže da sam Itanov otac.
Vikendi su bili najteži.
Morali smo cela dva dana zaredom da preživimo s njim.
Lupali smo glavu očajnički pokušavajući da nađemo rešenje.
Ali Suzan, njegov neumorni zaštitnik, našla je nove lekare.
Strpljive i fine.
Prijao mu je rispolept.
Umirio je glasove u njegovoj glavi.
Zaposlio se u hrišćanskoj organizaciji i tamo stekao prijatelje.
Kenija, Dojla, Evansa.
Neko vreme,
dozvolili smo sebi da vidimo budućnost.
Ali onda je izbila pandemija.
Bila je nestašica rispolepta.
Glasovi su se vratili ljući nego ranije.
Ti otrovni glasovi su mu 15. maja rekli da ubije Suzan.
Sad taj incident preti da ga obeleži za ceo život.
Bilo je i srećnih trenutaka.
Mnogo lepih trenutaka.
Kad me je prvi put nazvao tata.
Kad smo otputovali u Njujork pa je kupio 25 hamburgera
i podelio ih beskućnicima.
Kad me je gđa O'Kif, divna i uviđavna nastavnica likovnog,
odvukla na stranu
i rekla mi koliko je milo...
Milo i dobrodušno dete.
Itane.
Ne želim više da živiš sa osećajem sramote.
Itane, pogledaj me.
Molim te, Itane.
Sine, pogledaj me. Molim te.
Opraštam ti.
Volim te.
Nisam došao da vam kažem kad treba da ga pustite.
Nije to moja odluka.
Itane, došao sam da ti kažem da ću, kad osvane taj dan,
biti spreman.
Dođi pravo kući,
ja ću te čekati.
Hvala vam, sudija.
Jao, pogledaj ovu.
Kako znaš da su spremne? -Reći ću ti.
Vidiš ovu?
Vidiš kako joj viri koren?
To tražimo.
Skupi pesnicu da vidim. -Ovako?
Tražimo cvekle te veličine.
Proveri da li je ta zrela.
Jeste. -U pravu si.
Sad je povuci za stabljiku.
I izvuci. Bravo.
Baš je lepa, zar ne? -Ljudi ovo jedu?
To si rekao i za krastavac a sad ga obožavaš.
E tako. Odnesi ovo unutra.
Ubraću još nekoliko
pa ćemo ih spremiti za večeru.
Dobro. -Može?
Dobar dan.
Niko mi nije otvarao. Nadam se da ne zamerate?
Ma kakvi. Dajte mi trenutak.
Dobre vesti. Konačno smo našli porodicu za dečaka.
Ne znam šta da radim, Danijele.
Hoćeš da čuješ moje mišljenje?
Svakako ćeš mi ga reći.
Neću, ako ne želiš da pričamo o tome.
Ne, popričajmo. Vidim da imaš nešto da kažeš.
Mislim da trenutno nisi u stanju da adekvatno brineš
o dečaku koji raste i sazreva.
Posebno kad se Itan bude vratio.
Znaš koliko ćeš mu biti potreban.
Šta je bilo?
Mislio sam da sam postupio ispravno.
Jesi.
Ali da li si to uradio zbog njega ili zbog sebe?
Znam da ste se mnogo zbližili
i da će ti teško pasti ovo što ti tražim.
I dalje ne znam šta tačno tražiš od mene.
Da budeš nesebičan u svojoj ljubavi, Tome.
Da prihvatiš da ono što je najbolje za tebe možda nije najbolje i za njega.
Kako da znam šta je najbolje za njega?
Dođi, druškane.
Spremni? -Da.
Dobro. To je to.
Koliko ćemo se voziti?
Navigacija kaže šest sati i sedam minuta.
Šest sati? E u kokošji šupak!
Odrasti, Vajate.
Zašto si to uradila? -Da nam ostane uspomena.
Bojim se da ću sve zaboraviti.
I ja sam tako mislila.
Da ću zaboraviti oca.
Nećeš, veruj mi.
Jeste li spremni?
Prevod: Jelena Đurašević