Vill ni bli Djävulshundar?
Välkommen till Eldprovet!
Ett 54 timmar långt test av allt vi har lärt er.
Ni kommer att utföra taktiska simuleringar
med knappt nån sömn, minimalt med mat, längs en 65 km lång sträcka.
Rappa på! Öka!
Om ni klarar av det blir ni marinsoldater.
Om ni inte gör det skiljs våra vägar åt här.
Och en av er kommer att bli plutonens hederssoldat.
Eldprovet kommer att förädla er!
Öka!
Så visa mig vad ni går för!
Kolla kamraten. Småsaker blir tunga i längden. Packa ordentligt!
Nu gäller det. Eldningen.
-Eldprovet. -Sak samma.
-Hur känns knät? -Det duger för statlig tjänst.
Du fixar det, gamle man.
Det här blir lätt som en plätt.
När vi är klara ska jag käka en hink friterad kyckling.
Kyckling? Lägg av.
-Jag ska få fett på sylen. -Om inte alligatorerna har bitit av den.
-Hörde ni om de sex rekryterna som dog? -Var då?
Vi ses i träsket, killar.
Stuva undan grejerna.
Sista kollen, puckon.
-Hur mår du? -Alltså, den är inte bruten.
Jag pratar inte om din hand.
Jag mår bra.
Pluton, givakt!
Cope.
Framifrån och bak, räkna!
-Ett, två… -Den här köttklumpen är ditt ansvar.
Jones lämnar aldrig din sida.
Hans misstag är dina.
Gör mig inte besviken.
Sir, ja, sir!
Vänster om!
Bilda…kolonn!
Ni bad om det här!
Så du är Sullivans speciella lilla pojke igen?
Framåt…marsch!
Öka, för fan! Det här är inget pensionat!
Kom igen, era jävlar! Vill ni leva för evigt?
Regnar det inte, tränar vi inte! Lyft på fötterna, för fan!
Så söt är du inte, prinsessan. Öka, mina damer!
Snabbare! Öka tempot!
Jones, ner med huvudet!
Jones, backa!
Cope! Din kompis Jones fick precis era tuttar bortsprängda! Rör på er!
Döda!
-Döda! -Öka!
Låt höra stridsropet!
Döda!
Kryp snabbare!
Era liv hänger på det!
Ner med huvudet, pucko!
Kom igen!
Rappa på!
Skrik det, era jävlar! Skrik det!
Jones, skärp dig! Cope, kom och hämta din köttklump!
-Fan! -Igen!
Upp med er!
Snabba på!
Över murjäveln! Jag vet att den inte är lika stor som din mamma! Rappa på!
Vet ni vad? Vi är inte klara än. Igen!
Kom igen! Upp!
Så nu är du arg?
Trey tänkte inte på dig när han var hos mig igår kväll.
Om du inte kommer hit… Vad har du för problem?
Okej. Nu ska mannen i fråga få komma ut.
Mina damer och herrar, här kommer Trey.
-Du ser ut att packa. -Ja.
Dags att dra vidare.
Behöver du hjälp?
Jag har ett system.
Jag vet att det där med marinmammorna blev lite…
…inte bra, men en gång en marinmamma, alltid en marinmamma.
Jag ljög inte för dem. Jag sa aldrig att Cameron dog.
Men han kan lika gärna vara död. Han sökte sin egen undergång.
Åh, Barbara.
Han klarar sig. Cameron är en smart pojke, och Ray är där med honom.
Han klarar sig säkert.
Han är homosexuell, June.
Visste du det?
Jag var inte helt säker.
Men du vet väl vad de gör med homosexuella i marinkåren?
Det vet du helt säkert.
Jag tänker på en sak som hände när Cameron var sex år gammal.
Han var ute framför huset och ritade med krita på trottoaren.
Några pojkar från området kom förbi på sina cyklar.
De cyklade upp på trottoaren för att försöka skrämma honom.
Och vet du vad han gjorde, istället för att fly?
Han såg dem i ögonen, satte händerna på sina små höfter
och sa: "Trottoaren är för fotgängare."
För fotgängare.
Sex år gammal.
Han hade en sån…
Han hade en sån gnista då. Han var så orädd.
En av pojkarna klev av sin cykel och knuffade ner Cameron på marken.
De skrattade och cyklade iväg.
Och jag satt där
och såg honom gråta.
Jag tänkte:
"Gå inte ut till honom.
Han måste lära sig det här.
Det här gör honom hårdare."
Han måste lära sig om pojkar på cyklar.
Världen är full av pojkar på cyklar.
Jag tänker på att jag inte gick ut till honom.
Du vet? Att jag lät honom klara sig själv.
Det är aldrig för sent att vara den mamma du vill vara.
Kom igen! Rappa på, rekryter!
Dags för nattbanan, mina herrar.
Okej, mina damer!
Gör er redo för nattbanan. Tolv timmar kvar, så ransonera er mat.
Är det kaplanen?
-Vad ska vi med en präst till? -Nån får sista smörjelsen.
-Bowman! -Sir, här, sir!
Sir, här, sir!
Jävlar, är det John?
-Satan. -Satan, Bowman.
Snyggt, Bowman!
-Du ser stark ut! -Bra jobbat.
När kommer du tillbaka?
Cope!
Du och köttklumpen. Vattenutdelning, två dunkar var. Nu.
Sir, ja, sir!
Jag vet att det är hemska nyheter. Ni får 72 timmars sorgpermission.
Jag tar er till basen och till er familj.
Jag är hemskt ledsen.
Ja, sir.
Vad gör du? Vi måste åka.
Jag stannar.
John, pappa är död.
Vi åker hem.
Om du måste göra det,
så åk.
Min plats är här.
Grabben, ingen kommer att klandra dig om du tar din permission
och fortsätter där du slutade med en annan pluton.
Men vi har ett träningsschema.
-Ja, sir. -Du måste bestämma dig.
-Alla har sina egna problem. -Hans pappa dog precis.
Livet är en pungspark. Vad ska jag göra åt saken?
-Prata med honom. Ta honom igenom det här. -Varför?
Han är din polare, och marinsoldater gör så.
Och för att jag ber dig. Du hade suttit på kåken om det inte vore för mig.
Men sen är vi kvitt.
Ta den, innan jag ändrar mig.
-Inte hungrig. -Kom igen, Bamm-Bamm.
Du måste äta.
Prata med honom. Säg bara nåt.
Varför åker ni inte hem till begravningen?
Min pappa… En riktig jävla skitstövel.
Men när han kolar ska jag sitta på första parkett när de kör ner honom i hålet.
Jag ska komma dit i min paraduniform och säga:
"Vem är en loser nu, skitstövel?"
Jag hade åkt hem om jag var du.
Sluta prata.
Är jag Oprah Winfrey, kanske?
Var stilla.
Om du skvallrar kör jag upp foten i röven på dig.
Du måste fånga mig först.
-Vad är det? -Ett stöd gjort av liggunderlag.
Är du Doogie Howser nu? Jag menar allvar.
Om de får veta att mitt knä är paj igen är det kört.
Misslyckas jag nu åker jag ut för gott. Jag har inga liv kvar.
Så. Hur känns det?
Bra jobbat, Doogie. Det funkar.
Nu skiter jag i det här. Jag är utsvulten.
Det är du med. Har du verkligen så bråttom tillbaka till det där?
Kom igen. Fem minuter.
Korv och bönor?
Jag har köttgryta.
Ska vi byta?
Jag gillar korv och bönor.
Ser du inte vad som pågår här?
Sullivan lurade oss båda.
Han använder mig för att forma dig till hans sjuka avbild.
Det är bara därför jag är kvar.
Han lovade mig avsked av medicinska skäl om jag jävlades med dig.
Var det före eller efter skogen? Du ljög när du sa att det var du och jag.
Och lögner är plötsligt ett problem för dig?
-Du ljuger också. -Men aldrig för dig.
Snälla, Cameron. Du ljuger varje dag för att få vara här.
Vi vet att de skulle slänga ut oss om de visste sanningen.
Den enda skillnaden mellan oss två är att du anser att det bara vore rätt.
-Upp med dig. Nu går vi. -Förlåt.
Kom igen, upp med dig!
Förlåt, okej? Jag är ledsen.
Jag är ledsen.
Jag förstår inte hur en kille som du kan se på Sullivan och säga:
"Ja, jag vill vara som han."
Han är inte äkta. Han är ingen hjälte. Han är bara en självhatande mobbare.
Jag kanske vet mer om mobbare än du.
Sullivan är inte svag.
Och jag tänker inte vara svag igen.
Vad fan glor du på?
Det är kompanichefen.
-God eftermiddag, ma'am. -Manöver, chefsinstruktören.
Du, kom med mig.
Du är skyldig mig en förklaring. En polis på basen letar efter en marinsoldat
som nästan dödade en civilperson i ett barslagsmål.
Han ligger i koma på intensivvårdsavdelningen.
Vet du nåt om det?
De har en bra beskrivning.
Visa mig dina händer.
Jag accepterar följderna.
Det här är följderna.
Familjen väcker åtal. Det är ett grovt brott. Förstår du?
Kastade du bort din karriär och ditt rykte på grund av nån liten pissmyra?
-Jag lovade att skydda dig gällande… -Det finns inget du kan göra.
Föredrar du ett vanhedrande avsked för att nästan ha dödat en man?
Fan ta dem. Och fan ta dig för att du lät dem vinna.
Jag hade gärna tagit dig ur tjänst, men jag har inte nog med manskap.
Jag tänker inte utsätta mina rekryter för fara. Du ska avsluta ditt uppdrag.
Samtliga rekryter kommer tillbaka till mig som marinsoldater.
Och sen är du färdig. Är det uppfattat?
Ja, ma'am.
Här?
Ja, ma'am.
-Marinkåren! -Marinsoldat till dagen jag dör
Marinkåren!
-Nej. -Jones!
Sir!
Jag gjorde som du ville. Cameron är på rätt spår igen.
Skriv på mina avskedspapper, som du lovade.
Snälla, sir.
Situationen har förändrats, rekryt. Du får klara dig själv.
Jag höll på att vinna.
Packa ner det.
Herregud.
Det var som tusan.
John.
Vad är det, Cody?
-Om du har nåt att säga, säg det. -Jag kan inte komma dit utan dig.
Skitsnack. Skitsnack, Cody.
Kom inte krypande nu när du har insett att du inte klarar av det här själv.
Hela livet sa du och pappa att jag var svag.
Att jag var feg och misslyckad.
Vet du vad jag insåg?
Det är inte jag som behöver en bror.
Upp och hoppa, mina damer! Ut ur tälten!
Upp! Upp med er, rekryter! Sätt fart!
Kom igen, era latmaskar! Vakna!
God morgon, mina damer! Dags att börja jobba!
Jones?
Packa ihop tälten och er utrustning! Avmarsch om fyra minuter!
Vad hände? Med Jones?
När jag vaknade var han borta.
Uppfattat. Klart slut.
Sökstyrkan är på väg.
Visst, Jones har en skruv lös, men bondpermis?
Han är impulsiv, inte korkad.
Han stod under observation för sömngång. Han kan råka illa ut i träsket.
Ge mig fria tyglar. Varje minut räknas.
Jag är säker på att de hittar honom. Fokusera på målet nu, okej?
Säg åt dem att jag inte tog bondpermis.
Va? Cam.
Vad gör du, Cope? Kom hit.
Du med, McAffey.
Ler och långhalm. Vill ni berätta vad fan ni gör här ute?
Sir, instruktören sa att Jones är rekrytens ansvar.
Sir, Cope är den här rekrytens ansvar.
-Sir. -32 Charlie från Foxtrot Actual. Kom.
Det här är 32 Charlie. Jag har Cope och McAffey här.
Jag skickar tillbaka dem. Kom.
Nej. Eskortera tillbaka dem, jag plockar bort dig.
Mina order var att återbörda samtliga rekryter, och det tänker jag göra.
Det här är en direkt order…
Vägen ligger två kilometer österut. Ni möter plutonen där. Språngmarsch.
Ja, sir!
Cam!
Sullivan vägrade lyda en direkt order.
Han ligger pyrt till. Vi med om vi inte återvänder.
Så råka inte illa ut för min skull. Gå nu.
-Jag tänker inte lämna dig här. -Ray, jag fixar det här.
Du behöver inte ta hand om mig längre. Jag klarar mig.
Jag fixar det här.
Lita på mig.
Vi ses på basen.
Förklara den här skiten för mig. Jag vill förstå hur du trodde
att du inte behöver lyda order, och lämnade min pluton!
-Sir… -Håll käften, för fan!
Och jag som trodde att du kunde bli hederssoldat. Det kan du glömma.
-Försvinn! -Ja, sir!
Pluton, framåt marsch!
-20 dollar på att Jones har drunknat. -50 på att han är alligatormat.
Han är på väg till Florida nu. Vettigt gjort av honom.
I helvete heller.
Förenta staternas marinkår. Du skrev på det där jävla kontraktet.
Det är bara mesar som sticker. Eller hur, Bamm-Bamm?
Man lämnar inte sina bröder. Vad är det för skit?
Jävla fegis.
Jag hade spöat honom.
Skojar du med mig?
Cody, kom tillbaka hit!
John!
Jag försöker hjälpa dig!
Men fan också.
Pappa är död!
Släpp mig!
-Fan. -Sluta!
-Vi åker hem nu! -Backa!
-Hallå! Varva ner! Varva ner, för tusan! -John!
Varva ner!
Varva ner.
Sätt honom i följebilen och kör honom till kaplanen.
-Jag sa åt dig att gå tillbaka. -Jag kan också ignorera en order.
Jag hörde vad kaptenen sa. Tvingar de ut dig?
Ger du upp nu? "En gång marinsoldat, alltid marinsoldat", då?
-Inget mer prat. -Nej. Jag gjorde allt du bad mig om.
Jag klarade dina prov för att bevisa att jag duger åt dig och marinkåren,
och sen kastar du bara bort det? Det är obegripligt.
Du är obegriplig.
Jones hade rätt om dig.
-Vill du vara som Jones? -Jag ville vara som du.
Hur gammal är du, Cope?
Arton.
Sir.
Som jag när jag tog värvning.
När jag kom till värvningskontoret sa han att jag var underviktig.
Jag var smalare än du då.
Jag sa att jag skulle komma tillbaka. Jag lade på mig några kilon, men…
Han måste ha legat efter, för han ville inte släppa mig.
Han följde med mig till läkarundersökningen.
Innan jag klev upp på vågen
tejpade han fast en metallbit på mitt ben för att jag skulle klara vikten.
"Var inte det där fusk?" frågade jag efteråt.
"Marinkåren ogillar väl sånt?"
Han sa att det inte var fel om man fixade till det sen.
Så är det inte med allt.
Allt blir inte fixat.
Jag är inte killen på affischen, Cope.
Men jag ville också det.
Vad menade kaptenen?
"Föredrar du ett vanhedrande avsked än att…"
Du är inte dum, Cope.
Hjälp.
Vernon, Rubin, kom igen!
-Ta tag i min arm. -Nej, det är kört.
Kom igen.
Rekryter måste slutföra Eldprovet av egen kraft, McAffey.
Du hjälper honom inte.
Lägger du av fem minuter före målet? Behöver du sjukvård?
-Sir, nej, sir. -Så rappa på!
Det är allt ni behöver göra.
-Vad gör du? -Fortsätt gå.
-Dela på bördan. -Han kan bära sina egna grejer.
-Hjälp till nu. -Jag har gjort nog idag.
Inte illa, Oprah.
Skicka vidare.
Du. Den här får du bära.
Det ordnar sig.
Första hjälpen i min rygga.
Hurra för att ta värvning på bedrägliga grunder, va?
Spara på krafterna.
Benet måste spjälkas.
-Foxtrot Actual från 32 Charlie. -Kom.
Jag har rekryt Jones här. Öppen fraktur, skärsår. Han är stabil.
-Begär sjukvårdare ute på vägen. -Vi skickar dit dem. Kom.
Klart, sir. Vad gör vi nu?
Skärpning, era potatishuvuden! Rör på såsbenen!
Döda!
Vi ses i helvetet, djävulshund.
Paxa en plats.
Första parkett.
-Är du skadad? -Nej, ma'am.
Var är sergeant Sullivan?
Rekryten vet inte.
Grattis, marinsoldat.
Du förtjänade den här skiten, marinsoldat.
Grattis, marinsoldat.
Semper fi, marinsoldat.
Ma'am, rekryten skulle vilja avsluta Eldprovet.
Semper fi.
Grattis, marinsoldat.
Pallra dig hit, Cam!
Kom igen!
-Tillstånd att öka takten? -Beviljas, rekryt!
Kom igen!
Svett torkar.
Blod levrar sig.
Ben läker.
Men det ni gjorde er förtjänta av idag… kommer aldrig att blekna.
Ut med er och knulla dem med hela kuken.
-Oorah! -Oorah!
Led oss, hederssoldat.
Framåt…
…marsch!
Titta höger!
Vad heter du, rekryt?
-Vill du bli marinsoldat? -Ja, sir!
Oorah!
Klart, sir.
Vad gör vi nu?
-Du får bära ut honom. -Sir?
Mitt jobb var att träna dig.
Jag kanske var för hård mot dig. Jag försökte bara förbereda dig.
Förlåt att jag svek dig. Men du behöver mig inte längre.
Du är redo.
Du är en marinsoldat.
Titta framåt!
Okej, era puckon, en till. Säg "Grisfis"!
Grisfis!
Nu ett med din pappa.
Bra gjort, min son.
Presentera mig.
Sir, det här är rekrytens…
Översergeant.
-Det här är mina föräldrar. -Mr och mrs Nash, översergeant McKinnon.
Ni måste vara stolta över honom.
Jag måste erkänna att han är stilig.
Jag kommer strax.
Okej.
-Jag glömde att fråga vad du heter. -Ja.
Men du får en examenspresent ändå.
Trevlig dag, marinsoldat.
Detsamma.
Vad är det för nåt?
Ring mig och ta reda på det.
-Menige Cope? -Ja, översergeant.
Kapten vill prata med dig.
Se på dig.
Din mor har uppmärksammat en sak som inte stod i din ansökan.
Är det så att du inte var helt ärlig?
Det är inte hans fel, utan mitt. Jag berättade det aldrig för honom.
När du var fyra år gammal bodde vi i Minneapolis.
Minns du det där gula huset med den knarriga verandan?
Dagiset hade en åldersgräns,
men du var åtta månader för ung, vilket inte passade så bra.
Så…jag kanske justerade din födelseattest lite grand.
Du är inte 18. Du är 17.
Jag förstår inte.
Du är minderårig, raring.
En minderårig får inte ta värvning i marinkåren hur som helst.
Hon ljuger.
-Du ljuger. Du ljuger alltid. -Inte den här gången, raring.
FÖDELSEATTEST
Det här är goda nyheter. De måste släppa ut dig nu. Du är fri.
Utan dispens från din mor är din värvning ogiltig.
Menar du att jag måste sluta? Att jag inte är marinsoldat?
-Det är som om det aldrig har hänt. -Men det hände.
Och det beklagar jag verkligen.
Tillstånd att gå på toa, ma'am?
Vad ska till, Cameron,
för att du ska se det uppenbara?
Hon ger oss en utväg.
Och om jag inte vill ha den?
Jag skulle stå på mig, sa du.
Vara stark. Förändras. Och det gjorde jag.
Här. Med dem. Med mina bröder.
Ingen gav det till mig. Jag förtjänade det.
Och nu vet du vad du kan.
-Men det är dags att sluta. -Hon får inte komma och ta allt ifrån mig.
Det handlar inte om henne. Du vet vad som händer om du stannar här.
Du blir knäckt som Jones eller nedbruten som Sullivan.
-Det vet du inte. -Jo, det vet du.
Och om det inte är så enkelt?
-Jag kanske hittar en egen väg? -Vakna!
Om du vill lära dig av Sullivan, gör det.
Att leva en lögn är ett för högt pris att betala.
Ju längre du stannar här, desto mer kommer du att förråda den du verkligen är.
Tills du en dag
inte kommer ihåg vem det är.
Då är jag borta.
Vad händer med mig då?
Du sa att du beklagade att jag kom hit.
-Det gör jag. -Visa mig att du är ledsen.
-Skriv på. -Cameron.
-Gör det här för mig. -Tänk igenom det här.
Det här är inte du.
Nu är det det.
DISPENS FRÅN FÖRÄLDER
Tack.
Oavsett vad mer du vill bli…
…så är du alltid min son.
Stuva undan det där nu.
Undanstuvat, ma'am.
Sälla dig till dina bröder.
Fö-fö-fö-förändring
Möt det främmande
Fö-fö-fö-förändring
Säg inte att de växer ifrån det
Fö-fö-fö-förändring…
Jag har alltid velat tacka dig för den där tredje räckhäven.
Du gjorde det själv.
Tiden förändrar mig Och tiden den går
Vi gjorde det!
-Ja. -Vi är marinsoldater!
-Kom igen. -Tack.
Hicks, jag älskar dig!
Förändringar följer Livet steg för steg
-Vadå? -Det är bara Nash.
Paraduniformen. Hederssoldat. Det kunde ha varit du.
Du förlorade på grund av mig.
Jag skulle aldrig välja det före dig. Det finns ingen heder i det.
Möt det främmande
Fö-fö-fö-förändring
Dessutom… Hederssoldat är ett sinnestillstånd.
-Men du tar notan resten av våra liv. -Okej.
Tiden förändrar mig
Och tiden den går
-Jag hörde vad du gjorde för Jones. -Jag hörde vad du gjorde för Cody.
Tja…
Det är så marinsoldater gör.
Nu super vi!
Oorah!
Explosiv utveckling vid Persiska viken.
Irak har invaderat grannstaten Kuwait,
och det rapporteras om strider längs gränsen nu.
Och Washington bekräftar att kuwaitiska
och irakiska trupper drabbat samman strax före gryningen.
De boende säger att de väcktes av maskingevärseld och tungt artilleri.
Under de senaste veckorna har 100 000 irakiska soldater samlats nära gränsen.
Arabländerna har den här månaden försökt desarmera den annalkande krisen.
Jag skickade försvarsminister Dick Cheney för att diskutera samarbetsåtgärder.
Saudiarabiens regering bad om vår hjälp, och jag besvarade deras förfrågan
genom att skicka amerikanska luft- och markstyrkor till kungariket Saudiarabien.
Iraks invasion hotar nu stabiliteten i hela Gulfregionen.
Men kommer de amerikanska truppernas ankomst stoppa Saddam Husseins aggression,
eller kommer denna eskalering leda till ett ännu större krig?
Precis som på kollo.
TILL MINNE AV NORMAN LEAR 1922–2023
EFTER BOKEN "THE PINK MARINE"
Undertexter: Mattias R. Andersson