Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
MAREA ÎN DEPĂRTARE
Băiatul meu a zis că şoferul e singur, OK?
Deci, fără risc. OK?
Bună seara.
Ce faceţi, fetelor?
Ce faceţi?
Mergem la nişte prieteni în Aix. Ne duceţi?
Urcaţi.
Perfect, mulţumesc.
În schimb,
mă invitaţi la petrecere.
- Da. - Da?
Scuzaţi.
Bună seara.
Te mişti, îţi sparg capul.
Ce se întâmplă?
Ia-le.
Hai, repede.
Mergem.
Nu, nu te mişti.
Hai.
Cântă cu noi.
Houcine.
Vino.
1. NOUR, 1990
Houcine!
Vino să înoţi cu noi, apa e rece.
Aduce noroc.
Vino!
Noroc?
Ce noroc?
Ai foc?
Bună ziua.
Nu întârzia.
Fadela.
Khaled.
Doamnă, luaţi două,
al treilea gratis.
- Apropiaţi-vă. - Ceasurile.
Hai, afacerea.
Ceasurile.
Pentru soţ, doamnă.
Da?
Poliţia.
Alarmă falsă.
Întoarce-te.
Aproape am făcut infarct.
Îţi fac un preţ bun.
Ceas elveţian frumos.
Ce ai?
Ce?
Dragă, venim să te vedem.
Ne îngrijorăm.
- Nu. - Lăsaţi-o.
Fiica mea trăieşte pe stradă.
Trebuie să se întoarcă.
Lăsaţi-o.
Nu vrea, fiica dumneavoastră.
Sunteţi surd?
Domnule.
Lăsaţi-o.
Plecaţi.
Nu vrea.
- Poliţia. - Să plecăm.
Trebuie să te mişti.
Nu te mişca.
Deci, se pare că sunteţi toţi portughezi.
Tu, cum te cheamă?
Pablo. Sunt portughez.
Acte pierdute pe stradă.
E prietena mea.
Vă amuză.
Numele prietenei?
E portugheză şi ea?
Eu sunt Blandine.
Ştii deja, nu?
Suntem aici datorită părinţilor mei.
Părinţii tăi cred că prietenii tăi sunt algerieni.
Părinţii mei sunt proşti şi rasişti.
Chiar dacă ar fi chinezi,
tot ar crede că sunt algerieni.
N-am făcut nimic rău.
La piaţă e mai ieftin.
Perfect, bate-ţi joc de mine.
Franck!
Şi ce fac cu ei?
Îi dai afară.
Doar pe el nu.
OK.
Haide, ridică-te.
Haide.
Gata.
O să te învăţ să nu mai faci pe prostul, Pablo.
Ridică-te.
Să facem o înţelegere.
Îmi spui adevărul şi te las să pleci.
Ce adevăr?
Mă cheamă Pablo.
Mi-au furat geanta, cu actele şi tot.
Ştii, deştepţii ca tine,
care îşi îngrijesc feţele,
care îşi beau berea,
aşteptând să se întoarcă nevasta acasă,
să le facă de mâncare, să plătească chiria,
Nu crezi că avem destui aşa?
Nişte leneşi.
Vezi, prietenii tăi o să se chinuie, sigur.
Dar se vor descurca, pentru că stau cuminţiţi.
Dar unii ca tine,
care vor să se remarce, să profite,
pe ăştia îi prindem şi plătesc scump.
- Franck. - - Da?
Dă-l afară şi pe idiotul ăsta.
Bun, pe curând, Pablo.
Khaled nu e aici.
Dacă ne-a turnat?
Nici mama ta nu e aici.
Dacă se prostituează?
Fadela, calmează-te.
Ce a spus Khaled când a ieşit de la secţie?
Nimic.
A spus să nu stăm grupaţi,
să plecăm fiecare pe drumul lui.
Atât.
Dar se întâmplă să stea afară când e tensiune.
Se dă tare, dar e fricos.
Moare de frică.
Îmi pare rău, Samir.
Mi-a scăpat.
Blondine.
Blandine.
Eşti blondă?
Deci, e Blondine.
O sută douăzeci şi doi de franci.
O sută douăzeci şi doi.
Khaled!
E bine.
Intră.
Unde ai fost?
Lasă-mă să-ţi vorbesc.
Khaled.
Eşti foarte egoist.
Nu ai dreptul să faci asta.
Mă dezamăgeşti.
Te dezamăgesc?
Eşti un prost în fond.
Maturizează-te puţin.
Am venit aici să-mi ajut familia.
Nu să trăiesc ca un şobolan.
- Înţelegi? - Khaled.
O să regreţi pe Fadela.
Nu va mai fi aici când te întorci.
Ţine minte.
Khaled.
E greu de acceptat pentru noi.
Dar ai dreptate.
Într-o zi, vor înţelege.
Un zâmbet.
Încă unul.
Gata. Ultimul.
Perfect. Minunat. Mulţumesc.
Pentru noi.
Bună ziua.
Aşezaţi-vă de fiecare parte.
Gata.
Perfect. Strângeţi-vă bine.
Minunat. Perfect. Foarte frumos.
Impecabil. Zâmbiţi-mi.
Vă rog, priviţi spre mine.
Perfect. Impecabil.
Încă o dată.
Haide, ultima.
Gata, e în cutie. Mulţumesc.
Rândul nostru.
Aşteaptă.
Să mergem.
Fadela.
Lasă-mă să-ţi vorbesc.
Te rog.
Fadela.
- Ce? - Pot să vorbesc cu tine?
Doar să vorbesc.
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
Ştii că te iubesc...
Asta o ştii.
Doi ani să-mi regularizez situaţia şi ne întoarcem împreună.
Atât.
Doi ani!
Şi ce fac eu doi ani?
Te aştept?
Faci copii cu alta şi eu te aştept?
Vrei să fiu curva ta?
- Vrei să fiu curva ta. - Nu, nu...
Nu mi-ai stricat destul viaţa?
Îmi pare rău.
Eşti un laş.
Khaled.
Am venit la Marseille pentru tine.
Şi asta merit?
Am fost proastă să am încredere în tine.
Ai grijă de tine.
Nimeni să nu se mişte.
Rămâneţi aşezaţi.
Nu te mişca.
Pe burtă.
Pune-te pe burtă, ţi-am spus.
Nu te mişca.
Nu mă atinge.
Ridică-te. Încet.
Încet.
Ridică-te.
Nu mă privi.
Haide, ieşiţi.
Toată lumea afară.
O să te arestăm.
Lasă-mă.
Ei, Pablo, ce mai faci?
Tot portughez?
Noureddine, Benmina?
Oujda, Maroc.
Vă rog, nu mă trimiteţi înapoi.
Ţi-am făcut o propunere.
Voiam doar adevărul. N-ai vrut.
Păcat de tine.
Domnule, mi-era frică.
Nu vreau să mă întorc, vă rog.
De ce vă ţineţi paşapoartele la voi? La ce vă folosesc?
Problema voastră, a arabilor, e că sunteţi prea mândri.
Scuze, te-am rănit?
Te-am rănit?
Scuze.
E ziua ta norocoasă.
Poţi să te întorci să-ţi faci numerele de portughez.
N-ai paşaport, te vor lăsa să pleci.
Nu-mi mulţumi.
Bună ziua. Cine e?
Bună ziua. Pot s-o văd pe Blandine?
E Nour, un amic.
Nu mai vrea să vă vadă.
I-aţi făcut destul rău.
Păstrează-ţi banii.
E pentru mine, e în regulă.
Dar nu!
Salut.
Ai văzut cum arată Philippe?
Are 55 de ani.
Ţi-ai văzut corpul?
Nimic de-a face cu Khaled.
E frumos.
Atât de blond că ar putea lua foc.
Ai dreptate.
Jur că arabii m-au dezgustat.
Nu te supăra...
Nu o lua personal.
Dar sincer,
nu credeam să găsesc un bărbat aşa.
Liniştit, blând şi care mă iubeşte.
Oricum...
Ce mai faci? Ce povesteşti?
Credeam că te-au trimis înapoi cu Houcine.
Cum ai făcut?
Ştiu că e încă devreme, dar...
Ai ceva de băut? Îţi povestesc după.
Desigur. Mă întorc.
Acum mai puţin de un an eram fericit, nu-mi lipsea nimic.
Uită-te ce-am ajuns după nunta blestematului Khaled.
Am îmbătrânit zece ani în trei luni.
Am ajuns un vagabond.
Un vagabond ca tine nu există.
Vino aici.
O să fie bine.
Bună ziua.
Eşti aici, iubirea mea.
Eşti bine?
Da.
Îţi prezint pe Nour.
- Bună ziua. - Amicul meu, de care ţi-am spus.
Bună ziua.
Philippe. Încântat.
La fel.
Fadela, trebuie să plec.
Mulţumesc că ai venit.
M-am bucurat să te văd.
Şi eu.
Nour.
Stai.
Ia, ia asta.
Nu, mulţumesc.
Hai, ia.
Ai grijă de tine.
Alo, mama?
Eşti bine?
Slavă Domnului, sunt bine, mamă.
Şi tu, eşti bine?
Nu, mama, e ploaia.
Cunoşti ţara asta.
Nu, mama, încă nu.
Încă n-am actele.
Ţi-aş fi spus.
Cum?
Nu-i adevărat, mama.
Ştii cum sunt oamenii.
Sunt geloşi fără motiv.
Cine ţi-a spus?
Nu, mama, nu.
Nu, în Italia nu e nici muncă, nici acte.
Cum a făcut Nabil să le obţină?
Atunci vino tu să le obţii.
Dacă ştii mai bine ca mine.
Cum? Explică-mi!
Nu, mama, nu e adevărat.
Ascultă-mă, nu bârfele.
Dumnezeule!
E bine, mama, nu plânge!
Nu strig, încerc să-ţi explic.
E "Fă ce vreau sau plâng"?
Nu e adevărat, mama. Ascultă ce îţi spun.
Gata, sunt un vagabond!
Trăiesc pe stradă, beau, fumez, fac totul.
Gata, sunt un vagabond!
Continuă să asculţi oamenii.
Te vor ucide într-o zi...
Ajunge.
2. SERGE, 1992
Bună ziua.
Unde sunt?
Sunt Noémie, soţia lui Serge.
Nu va întârzia să se întoarcă.
V-a adus aici ieri, eraţi îngheţat.
Staţi liniştit, vă aduc de mâncare.
Şi el e Ugo.
Bună ziua.
Eşti acolo?
Trebuie să fiu la agenţie în zece minute.
Serge e aici. Hai, Ugo, să mergem.
- Hai. - Vin.
La revedere.
Eşti bine?
Nu te-am dus la spital,
nu ştiu cui te-ar fi dat apoi.
Nu ştiu de ce te-am adus aici.
E total interzis.
De ce faci asta?
Nu ştiu. Când te-am văzut ieri,
te-am recunoscut şi mi-am zis:
"Trebuie să-l ajut din nou."
E un semn al destinului.
Îmi pare rău pentru prietenul tău, n-am putut face nimic.
Colegii mei nu ştiau
câte paşapoarte erau.
Am spus că era doar unul, am ales al lui.
Avea pozele copiilor pe el.
Crezi că e un joc pentru noi?
Mă numesc Serge.
Ascultă, Noureddine Benmina.
Nici eu nu sunt încântat, dar e meseria mea.
Soţia mea e de acord să te primim.
O noapte sau două.
Nu, mulţumesc.
Cum vrei tu.
Poţi să stai aici.
Vei fi liniştit.
Mulţumesc.
Odihneşte-te bine.
Mă dai afară?
Asta e?
Opreşte-te.
- Prea târziu. - Prea târziu? Ce-i cu tine?
Vorbim mâine.
Opreşte-te.
Oh!
Îţi dai seama?
E bine.
La naiba.
PAPIN
- Bună seara, comisar. - Bună seara.
Totul bine? Cum merge?
- Poftim, Serge. - Merci.
Poftim.
Vino.
Da.
E bine.
Da, e bine.
E bine.
Da.
Gata.
Bun, gata.
Eşti nebun?
Mă pui cu travestiţii?
N-ai înţeles bine.
Acum instrucţiunile sunt foarte dure.
Aici vei fi liniştit.
Dacă vine poliţia,
oamenii din hotel sunt bine informaţi.
Dar, Serge...
Nu există dar.
Nu mă mai enerva.
Te rog, nu.
Păcat.
Hai să bem ceva.
Ţine volanul.
Unde mergem?
Cum adică "unde mergem"?
Sunt obosit.
Ia, te va trezi.
Serge.
Soţia ta ştie?
Ce?
Ştie că eşti...?
Că sunt ce?
Nu te preface.
Să mă prefac la ce?
Ştii tu.
Nu, spune-mi. Te arde pe limbă.
Hai.
Spune.
Că eşti gay.
Asta e.
Desigur, ea ştie.
Soţia mea ştie totul despre mine.
Te şochează?
Pe mine? Nu.
- Ba da, te şochează. - Nu.
Chiar şi eu sunt şocat.
Hai, vino, să mergem.
Rămân în maşină.
Dar nu eşti amuzant.
Ce?
Maro?
Nu, amuzant.
Eşti brunet, dar nu amuzant.
Lasă-mă în pace.
Hai, continuă.
Hai, repetă.
Antrenează-te până atunci.
Ce gălăgie e asta?
Bună seara, dragă.
Serge.
Faci petrecere? Bine, dar nu mă supui la starea ta.
Du-te la culcare.
Încet, o să-l trezeşti.
Pari mai în formă ca el.
Am dormit puţin în maşină.
Eşti bine instalat?
Da, sunt bine.
Mulţumesc că l-ai adus.
Vrei o cafea?
Nu, o să plec.
Mulţumesc.
Noapte bună.
O zi bună.
Salut.
Hai, să te aşezi, să bei ceva.
Nu-ţi face griji, plătesc eu.
Semia!
O bere mică, frumoaso.
Perfect.
Mulţumesc.
Şi? Eşti nou?
Da.
Ai grijă de tine.
Fii atent. Pari tânăr.
Nu e ce crezi tu.
Da.
Toată lumea zice asta la început.
Dar tu ştii cum sunt arabii,
fac orice, cred în destin.
Se cred invulnerabili.
Când se întâmplă...
E Blestemul.
Şi se întorc acasă să plângă.
Doar fii atent.
Cum te cheamă?
- Nour. - Nour.
Eu sunt Mehdi.
Îmi pare bine.
Directoarea vă aşteaptă?
Da.
Mulţumesc, Thierry.
Bună, Nour. Poţi să te aşezi.
Ai adus actele?
Da.
Mulţumesc.
Nu fac asta de obicei, dar ar trebui să meargă.
Ai încercat să deschizi un cont în Franţa?
Mi s-a spus că e imposibil.
Legea nu e clară,
dar dacă nu ai deja cont, o bancă îţi poate deschide unul.
Dar băncile nu iubesc clienţii proşti.
Adică, clienţii cu puţini bani.
Declaraţia e în regulă.
Ai act de identitate?
Nu mai am paşaportul.
Fără paşaport?
Vii să deschizi cont fără paşaport?
Ce ai făcut cu el?
Nu-l mai am.
Serge l-a ars.
Serge ţi-a ars paşaportul?
Da, dar ca să nu mă trimită poliţia înapoi.
Nour, poţi să ai încredere în mine.
Ţi-a făcut rău, Serge?
Nu.
Ai dormit cu el?
Nu.
Bun.
Îţi aminteşti numărul de paşaport?
Da.
Completează aici.
Şi semnezi jos. Ar trebui să treacă.
Mulţumesc pentru ce faci pentru mine.
Cu plăcere.
Mulţumesc mult.
Nu mai mulţumi. N-ai o ţigară?
Bună seara.
A fost o plăcere să vă primim la cabaret Palmier.
Un ultim cântec pentru îndrăgostiţi.
Haide, apropiaţi-vă.
Toată lumea cu mine.
E sublimă, nu?
Nu te deranjează?
Sunteţi nebuni amândoi.
- Mergem? - Da.
Vinul.
Şi două pahare.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Mulţumesc.
Şezi jos.
Deci aici locuieşti.
Da.
Mulţumesc.
Nu e prea zgomotos?
Dimineaţa e mai linişte.
Mă duc.
Sper că va fi bine cu Serge.
Ştii, cu Serge ne-am obişnuit.
Ne iubim aşa.
E loial,
chiar dacă şi el are defecte.
Nici el nu ştie ce să facă cu el însuşi.
Vrea totul.
Munca, familia, alcoolul,
femeile, bărbaţii.
Cum l-ai cunoscut?
Tocmai ajunsesem la Marseille.
Am trăit toată viaţa la Nantes.
Când au murit părinţii mei, sora mea s-a mutat la Paris.
Am rămas singură.
Am început să fac depresie.
Voiam să plec.
La soare.
S-a eliberat un post la agenţia din Marseille,
cu o promovare, aşa că am profitat.
După prima zi de muncă,
am ieşit să mă plimb, voiam să descopăr oraşul
şi Serge m-a urmărit.
N-aş fi crezut niciodată că e poliţist.
M-a făcut să râd.
Am băut ceva şi nu ne-am mai despărţit.
Cam atât.
E foarte târziu, plec.
Pe curând.
Houcine!
Te-ai întors!
Chiar dacă ar fi ars marea, m-aş fi întors.
- Bun venit. - Bună întoarcerea.
Poftim! Din partea casei.
Mă bucur să-ţi revăd faţa de bandit.
Mulţumesc, Ahmed.
Haide, bucuraţi-vă, băieţi.
Ziceam, am trecut prin Alger.
Mi-am făcut acte false.
Ştii cum mă cheamă?
Abdesselam Sabri.
Plec la Béziers.
E o fermă cu muncitori sezonieri.
Lucrează la negru.
Mi-au propus şase luni.
Dar odată ajuns acolo, nu mă mai mişc.
Dacă vrei,
îţi dau contactul.
Nu mă pricep, dar de ce nu.
Sunt lefter.
Crezi că facem rachete?
O să muncim ca catârii.
Dar nu pot veni acum.
Am chestii de rezolvat.
Chestii de rezolvat?
Hai, spune!
Nimic important.
Ţi-ai găsit o Miss Viză?
De unde?
Algeriană? Marocană? Franceză?
Eşti nebun?
Nu există Miss Viză sau ceva.
Se vede în ochii tăi.
Eşti îndrăgostit.
- Noroc, prietene. - Noroc!
E super.
E frumos. E furat?
Nu. Mulţumesc oricum.
Bravo. E frumos.
Ai văzut?
Da.
Da, e bine.
Rămânem înăuntru.
Exact.
Eşti bine, tată?
Salut.
Bunicule.
Ugo!
Vino aici.
La mulţi ani.
Ugo, mulţumeşte-i bunicului, unchilor François şi Nicolas.
Francesco, Noémie.
Abia ai ajuns şi nu te poţi abţine să faci pe italianul.
Cum te cheamă?
Haide, nu vă purtaţi ca nişte copii.
Francesco, François.
Importantă e familia.
Sergio, ziua lui Ugo.
Şi nu-mi spui nimic?
Cu ei e complicat,
nu vreau ca fiul meu să se trezească în mijlocul ăstuia.
Ce e complicat la mine?
Pot să spun
ce nu-mi place.
Rămâi fratele meu, nu?
Te crezi superior pentru că eşti poliţist?
Nu, nu sunt un slugoi. Sunt comisar de poliţie.
Ştim cu toţii ce eşti cu adevărat, Sergio.
Ce sunt?
Hai, spune. Ce sunt?
Scuipă-ţi veninul.
Ar trebui să-ţi fie ruşine de comportamentul tău.
Ce caută arabul la tine?
Ştii ce?
- Ieşi din casa mea. - Nu mă atinge.
Ieşi din casa mea.
Ştiai ce urmează,
aducându-i înapoi.
Pleacă.
Nu vorbi aşa cu tata.
Nemernicule.
Ieşiţi acum.
- E petrecerea lui Ugo. - Spune-mi.
Arabul te fute,
că soţul tău nu poate?
Nu, eşti nebun?
Hai, ieşi afară.
Opriţi-vă.
Sunt bolnavi.
Nemernicule.
Ieşiţi.
Afară.
Plecăm.
Ieşiţi.
La naiba!
E bine.
Nu, nu e bine.
Tată, eşti bine?
- Tată? - Sunt bine.
Nu e grav.
O să fie bine.
Ugo, rămâi cu Nour. Ne întoarcem repede.
Altfel te sun.
Mulţumesc.
Are SIDA.
Mulţumesc, Serge.
O zi bună, Noémie.
Sunt aici, nu ezita.
Mulţumesc.
Vino să-l vezi pe Serge din când în când.
Şi vino să ne vezi şi pe noi.
Mult curaj.
Uită-te.
Încet.
Faci aşa.
Ce vrei?
Trebuie să spui da la tot.
Doamna Spiaggeri.
Am rezultatele. E negativ.
Nu uitaţi, dacă vreţi să evitaţi toate astea,
trebuie să vă protejaţi.
Sunt aici dacă aveţi întrebări.
- Mulţumesc. - Zi bună.
Nu se lasă.
Au fluierat.
Şi dar...
E prost.
Da, e pe axă.
O să câştigăm.
Îmi pare rău.
Serge, dragostea mea,
ai intrat în viaţa mea cu strălucire,
mi-ai dat ceva ce nu cunoşteam.
Bucuria.
Cu tine am început să fiu eu însămi.
Mi-ai dăruit simţul libertăţii.
M-ai învăţat să trăiesc fără interdicţii.
Te-am iubit fără limite.
Totul era posibil cu tine.
Nu aveam să mă plictisesc.
Şi apoi ai plecat, Serge.
Repede.
Şi devreme.
Voi încerca să rămân fericită,
e cel mai frumos omagiu pe care ţi-l pot aduce.
Voi transmite fiului nostru nebunia ta,
libertatea ta.
Sper că vei fi mândru de el.
Cum am fost eu atât de mândră de tine.
Mă duc.
Te sun mâine.
Mulţumesc, Nour.
Rămâi.
Te rog.
3. NOÉMIE, 1994
Îmi dai o ţigară?
Desigur.
Şi? E cea mai frumoasă zi din viaţa ta?
Eşti fericită?
E a doua cea mai frumoasă zi din viaţa mea.
Două căsătorii. Nu ştiu cum faci.
Oricum, e foarte frumos.
Mulţumesc.
Mă bucur că ai venit.
Tu cum a fost?
Nimic special.
A trebuit să ne căsătorim repede pentru actele mele.
N-am făcut petrecere.
Ne-am gândit să facem asta mai târziu.
Apoi n-am avut timp şi costa prea mult.
Pentru mine, la început, era important, căsătoria.
Dar acum...
Nu mai vreau.
Nu mai cred în asta.
Îmi spun că poate nu e pentru mine.
Nu e pentru noi.
N-aş fi crezut că mă voi îndrăgosti din nou.
Mama.
Vii să dansezi?
Vin. Vin să dansez.
Pe mai târziu.
Alo, mama.
Eşti bine?
Scuze, a trecut mult timp.
Nu te-am lipsit de respect, mama.
Nu, tu refuzi să mă asculţi.
Ascultă-mă, te rog.
Am ceva important să-ţi spun.
Da, Fouad.
Dă-mi-o pe mama. Te implor.
N-am lipsit-o de respect. E mama mea!
Îmi reciti Coranul de fiecare dată acum?
Nu sunt beat, sunt fericit.
Alo.
Ai vorbit cu ei?
Nu.
Ştii, nu sunt o groupie.
Aş fi făcut asta chiar şi doar pentru acte.
Doar nu mă minţi.
Nu te-am minţit niciodată.
Sunt ridicolă.
De ce spui asta?
Vezi bine că sunt ridicol.
Mă iubeşti, nu?
Nu ştiu ce e iubirea, Noémie.
Dar ştiu că te am doar pe tine.
Doar tu contezi pentru mine.
Deschideţi.
... victimă a violenţei teroriste. Cheb Hasni
a fost ucis la Oran la 26 de ani
Era steaua în ascensiune a raï-ului,
o muzică care îi revoltă pe integralişti.
COLEGULUI ŞI PRIETENULUI NOSTRU
SERGE SPIAGERRI
Hai, comandăm?
Ce vrei, Ugo?
Nu mi-e foame.
Ştiu, e greu pentru tine.
E greu şi pentru mine.
Trebuie să-mi vorbeşti.
Trebuie să mănânci.
Nu mă atinge, nu eşti tatăl meu.
Da.
Băiatul e pierdut.
E normal.
Da, e cu un tânăr.
Cu Mohammed-ul ei.
Nu, dar e adevărat.
Sunt unii care îşi asumă.
Îl plimbă ca pe un trofeu.
Mohammed-ul ei de aur.
Ugo, du-te în camera ta, nu vreau să ştiu nimic.
Mereu la fel.
Calmează-te.
Suntem insultaţi şi nu zici nimic?
- Niciun cuvânt. Nu faci nimic. - Să fac ce?
Să mă bat?
- Nu serveşte la nimic. - Spune ceva, dracu'.
Nu, voiai să mănânci pe insulte?
Nu trebuia să răspunzi.
Vorbeşti serios? E vina mea?
La dracu'! Vreau să dorm.
Nu mai suport apartamentul ăsta de rahat.
Ce mai faci cu Noémie?
E complicat, dar merge.
Şi tu?
La fel.
Philippe se face drăguţ, dar nu e simplu.
Vin.
E unchiul.
Fadela.
- Cum merge? - Da.
Totul bine?
Merge.
Bună ziua.
Salut.
Ce mai faci?
Cum îţi merge?
- Eşti beat? - Eşti mahmur sau ce?
Nu, am băut un păhărel, de stres.
Un pahar.
Te-ai dat peste cap.
Fiţi bineveniţi.
Bine ai venit.
Ştiţi, fiica mea Nacira e foarte pretenţioasă.
A refuzat mai mulţi pretendenti.
Cum spun francezii...
Mai bine singur decât prost însoţit.
Da.
Nu vrem să ne dăm fata oricui.
Aveţi dreptate.
Omul ăsta e prietenul nostru.
Îl consider fratele meu mai mare.
Nu are o viaţă uşoară.
Ţara nu e uşoară. Ştiţi mai bine ca noi.
Vă garantez, nu veţi găsi pe nimeni mai bun.
Erai căsătorit în Algeria, din ce mi s-a spus?
Da.
Am două fete.
Şi soţia mea...
Suntem divorţaţi de doi ani.
Şi trăiesc aici de şase ani.
El Haj, există o zicală care spune:
"Mai bine să semeni îndoiala decât minciuna."
E adevărat că e ciudat. Dar nu e mincinos.
Putea să mintă şi să spună că nu e căsătorit.
Chiar verificând, n-aţi fi găsit nimic.
Dar nu, e un om cinstit.
Dacă Dumnezeu vrea să-i unească, nu putem face nimic.
Gândiţi-vă în familie.
Reconsideraţi totul şi...
Tot ce vrem e să respectăm voia lui Dumnezeu.
Asta ne dorim.
Atunci...
Toaletă.
Toaleta?
- E acolo. - Du-te.
Puţin stres...
E normal.
Nu e obişnuit.
Te amuză?
Da, mă amuză, cu poveştile voastre cu clandestinii.
Da, clandestin şi mândru de asta.
Ieşi imediat.
- Ies. - Dispăreţi.
- Soţia mea se numeşte Amira. - Hai.
Amira înseamnă regină.
Luaţi-vă lucrurile şi plecaţi.
Ieşiţi imediat.
Nu mă atinge.
Ieşiţi afară.
Haită de câini, haită de sălbatici.
Khaled.
Ce vrei?
Eşti beat.
Am făcut totul pentru tine şi tu vii în halul ăsta.
Houcine.
Hai.
Vino.
Şi?
Le-ai vopsit baia?
Nu...
Toaleta lor.
Ce ai?
De fiecare dată când bei, ne baţi la cap cu nevasta ta.
Cu tot ce bei, nu te poţi ţine pe picioare?
Sunt prost.
Prostul.
Nu pot.
Aţi înţeles?
Nu pot.
Houcine.
Ne vedem luni?
Pe luni.
Super, du-te.
Şi Ugo marchează.
Ugo.
Ugo, acolo.
Hai.
Pasează.
Hai.
Bun.
Acolo.
Da.
Nu.
Sunt eu.
Bună ziua.
Bună ziua, Paolo.
Ce faci aici?
Nu e interzis să vii să-ţi vezi nepotul jucând fotbal, nu?
Am venit să-l văd şi să-ţi vorbesc.
Nu poţi să mă împiedici să văd băiatul.
E singura legătură care mi-a rămas cu Serge.
Nu poţi să mă privezi de asta, nu e bine.
Să-ţi amintesc
ultima voastră vizită?
Să vorbim despre altceva.
Tu şi fiii tăi mă dispreţuiţi şi vrei drept de vizită.
Drept de vizită? Nu.
Vrem doar să-l luăm din când în când, să facem o plimbare,
să mâncăm o îngheţată cu bunicul, să jucăm fotbal cu verii.
Francesco şi Nicola erau furioşi, dar acum s-a terminat.
Ştii, au fost devastaţi de moartea lui Serge.
Eşti bine, Nour?
Da, sunt bine, mulţumesc.
Ai grijă de micuţ.
Am încredere în tine.
Nu vă faceţi griji.
Noémie, gândeşte-te.
Nu uita că rămânem familia ta.
Mama, ai văzut golul meu?
Bravo, a fost magnific.
Da.
Bravo.
Vino.
Am o întrebare.
Spune.
Te culci cu Eric?
Ai înnebunit?
V-am văzut deunăzi.
Când te-a însoţit acasă.
Nu s-a întâmplat nimic cu el.
Eşti gelos acum?
Nu ştiu.
Pari să-l placi mult.
Şi felul în care te priveşte...
E un prieten, atât.
M-a agăţat, dar am clarificat situaţia.
Nu voi înceta să-l văd din cauza asta.
Nu ştiu.
Cum făceaţi cu Serge, poate pentru tine nu înseamnă nimic.
Dar eu nu pot.
Nu-ţi face griji.
Ai încredere în mine.
N-aş putea suporta.
Nu sunt ca Serge.
Ţi se întâmplă
să-l simţi,
ca şi cum ar fi prezent?
Da.
Mă întreb des ce ar fi făcut
sau gândit despre cutare lucru.
Mă ajută.
Mă ajută chiar şi cu tine.
VĂ INFORMĂM CĂ AŢI DOBÂNDIT CETĂŢENIA FRANCEZĂ
VEŢI PRIMI O SCRISOARE DE LA PREFECTURĂ
4. ÎNTOARCEREA, 1998
Bună ziua.
- Bună ziua. - Bună ziua.
Bună ziua.
Doamnă.
Veniţi să spuneţi bună ziua.
Bună ziua.
Ai rezervat hotelul la Saïdia?
Da.
Nu-ţi mai place Oujda?
E mai simplu aşa.
Nu e departe cu maşina şi e marea.
Ce aveţi toţi cu marea?
Nu e mare unde locuieşti?
Ba da, mama.
Ai văzut-o pe Hanane?
Nu.
Cum e ea?
Mereu te prefaci că nu ştii nimic.
Te faci cuminte.
Dar ajungi să faci pe capul tău.
De ce spui asta, mama?
Fac ce pot.
Toţi facem ce putem.
Dar tu ţi-ai ales drumul.
Fouad, să-l binecuvânteze Dumnezeu,
are casă, soţie şi copii.
Face ceaiul mai bine ca femeile.
Să-l ajute Dumnezeu, mamă.
Şi tu, Noureddine, ce faci?
Ai plecat, te-ai rătăcit
şi te întorci cu o creştină mai bătrână ca tine.
Cu fiul ei care nu e al tău.
Toate astea ţi-au luat onoarea şi demnitatea.
Ajunge, mama. Gata.
Noureddine, fratele meu, o cunoşti.
Spune ce îi trece prin cap. Nu o lua în nume de rău.
Serveşte-te. Ia ceai.
O să plecăm.
Domnul să te binecuvânteze.
La revedere.
Ce faci acolo? E serios?
Eşti nebun?
Opreşte-te.
De ce taci?
Te iei de fiul meu? Nu-ţi e ruşine?
De ce ai venit?
Nu vezi că suntem jalnici?
Bună ziua.
E Hanane aici?
Mama.
Mi-au spus că faci muzică în Franţa.
Nu.
Sunt tâmplar, ca familia mea.
Credeam că ai plecat cu cei din Oran pentru asta.
Da, dar n-am putut face muzică.
E greu.
Şi mi-au spus că te-ai căsătorit.
De unde ştii?
Ştiu, atât.
Ai copii?
Nu.
Dar soţia mea are un fiu cu fostul soţ.
Ai devenit francez.
Şi tu, te-ai căsătorit?
Vorbeşti serios?
Cum adică?
Mama ta nu ţi-a spus nimic?
Nu mai vorbesc prea mult cu mama.
Dacă nu ţi-a spus nimic, nu e nevoie să ştii.
Nu am încredere în mama.
- Mama ta e o doamnă mare. - O doamnă mare?
Mama ta e o femeie liberă. Curajoasă.
E una din puţinele persoane care îmi cumpără ouă şi pui.
De ce persoane rare?
E un interogatoriu? Eşti de la poliţie?
Nu.
Dar vreau să ştiu de ce nu-mi mai vorbeşti de zece ani.
De ce trebuie să ştiu lucruri pe care nu le ştiu.
Când abandonezi o femeie, ea devine a tuturor.
Toţi o vor.
Da, dar...
Eram tânără, aveam 20 de ani.
Ai plecat într-o săptămână.
Şi am devenit curva tutu...
Când s-a născut Selma, m-am îndepărtat.
M-am stabilit aici.
Dumnezeu s-o binecuvânteze. E prima din clasă.
Şi vorbeşte franceză.
Cum eşti, Selma?
Bine, mulţumesc lui Dumnezeu.
Câţi ani ai?
Am 11 ani.
Nu te mai reţin.
Drumul devine periculos seara.
EPILOG, 1999
Cum am spus...
E...
Nu e nimic în Marsilia.
Mizeria.
Şi arabii.
Ai dreptate.
Nu mai pot aici.
Spune-mi.
Eşti aici de mult?
Prea mult timp.
Treisprezece ani.
Şi tot n-ai acte.
Alţii o fac în cinci ani.
Actele?
Actele.
Paşaport roşu.
Bravo.
- Ce faci? - Lasă-mă.
Calmează-te.
Lasă-mă, arabule jegoase.
Prea mult. Hai.
Du-te acasă.
Du-te să dormi.
Ce, Ahmed?
- Gata, hai. - Dă-mi paharul.
- Du-te să dormi. - Paharul meu!
Du-te acasă să dormi. Hai.
Totul bine? Nu te deranjez?
Te rog, nu acum.
Nu e hotel aici.
Ca să-ţi revii în linişte, du-te în altă parte.
- Te rog. - Ce?
Ne mutăm mâine,
trebuie să terminăm cutiile, e şi petrecerea
şi tu eşti beat.
Nu fi copil.
Mă tratezi aşa.
Te aranjează.
Te aranjează şi pe tine.
Te crezi superioară.
Controlezi totul. Bravo, doamnă.
Mă tratezi ca pe un copil, ca pe Serge.
Nu vorbi despre Serge.
Aşa e, pleacă.
Da, plec. Asta voiai.
Crezi că nu văd jocul tău?
Hai, sună-l.
Sună-l pe Eric.
Faci milă.
Fără argumente, te dai gelos.
Eşti prost.
Unde sunt ceilalţi? Marocanii, spaniolii.
I-au dat afară.
Facem totul cu maşina.
Din când în când, chemăm muncitori sezonieri.
Altfel, nu mai sunt decât eu
şi iubita ta Rosa.
Dar nu!
Rosa cu ochii verzi?
Da, Rosa cu ochii verzi.
Chiar şi şeful s-a îndrăgostit de ea.
Şi-a lăsat soţia pentru ea.
E periculoasă, curva asta.
Îţi spun că sunt îndrăgostiţi.
Ca Fadela şi Philippe. Tu şi Noémie.
Toţi la fel.
Urmărim vântul.
Măcar tu nu eşti singur.
Nici tu nu eşti singur.
Ai soţia şi fetele tale.
Familia e esenţială.
Familia?
Mi-am pierdut familia.
Aproape nu ne mai vorbim.
Şi după mine,
le convine aşa.
Aş putea să mă mobilizez şi să le fac acte.
Şi apoi?
Au trecut zece ani.
Am îmbătrânit.
Ce să facă cu mine?
Îţi aminteşti de bătrânul marocan?
Avea 70 de ani.
Era de neînvins.
Nimeni nu muncea ca el.
Lucra 13-14 ore pe zi.
Dormea trei, patru ore.
Maxim.
Îşi lua trei săptămâni pe an
să plece în vacanţă.
Ştii ce făcea?
Pleca în Maroc.
Culegea măsline şi se întorcea.
Într-o zi, am vrut să găsim o soluţie ca să doarmă.
I-am dat jumătate de somnifer.
La 10 dimineaţa dormea încă.
Am râs.
Spuneam că o să fie supărat că şi-a ratat ziua de muncă.
Nu s-a mai trezit.
Nu s-a mai trezit niciodată.
Aşa mă simt şi eu.
Nu mă mai pot trezi.
Măcar am avut momente frumoase.
Am dansat. Am cântat.
Ne-am distrat.
Au fost momente frumoase.
Ai noroc.
Măcar trăieşti cu demnitate.
Nu ca mine.
Capul îmi e mereu plecat.
Mănânc praf.
Respir această otravă.
Nour...
Îţi dau un sfat.
Nu te gândi prea mult.
Nu căuta soluţii.
Trăieşte-ţi viaţa.
Bucură-te de viaţă.
Avem o singură viaţă.
Am o melodie să-ţi dau s-o asculţi.
Am renunţat la toate.
Ţigări, alcool, petreceri.
Doar muzica asta blestematã mã bântuie.
Se spune cã bogaţii se tem foarte tare de tristeţe.
Noi o iubim şi trãim cu ea.
Abdelsalam.
Da, vin.
Abdesselam?
Da, Abdesselam.
- Şi? - Te las.
Curaj.
Pe curând.
Ai grijă de tine.
SCRIS ŞI REGIZAT DE SAÏD HAMICH BENLARBI
PRODUS DE SOPHIE PENSON
PRODUS DE JOSEPH ROUSCHOP ŞI SAÏD HAMICH BENLARBI
PENTRU MAMOUN RTAL BENNANI
MAREA ÎN DEPĂRTARE
Subtitrare: TransPerfect Media