АВТОВОКЗАЛ ЛА-КОРУНЬЇ
ЛА-КОРУНЬЯ ГАЛІСІЯ
ЧОЛОВІЧИЙ ТУАЛЕТ. ОСТАННЯ КАБІНКА.
НЕ ПРАЦЮЄ
Відчини.
Телефон.
Свій теж.
Підійми руки.
Зачини двері.
Сподіваюся, ти зрозумієш і пробачиш мою поведінку.
Ми маємо працювати разом. Але як, якщо ви мені не довіряєте?
Панночко, довіряти людям у цій роботі нерозумно.
Не кажучи вже про тебе…
І, якщо чесно, я навіть уявити не можу,
як тобі вдалося переконати моїх добрих друзів подарувати тобі життя.
Однак я не дозволю тобі ускладнити моє.
Твоя участь у цій операції мені не допомагає…
а заважає.
Схоже, вони думають інакше.
І це головне, еге ж?
І хто пацієнт, якого треба прооперувати?
Із часом дізнаєтеся.
-Поки що вони хочуть… -Вони хочуть, щоб я повірив у тебе.
Але саме я даю цю віру,
як нотаріуси.
Не я її дістаю. Не забувай.
Що ж…
Наразі це все, що мені потрібно, щоб почати працювати.
І щоб ви подбали про транспортування приладів, які я замовлю з Бразилії.
Ви там?
КЛАНИ ГАЛІСІЇ
МАДРИД
Мені піти з тобою?
-Ні, зачекай мене тут. -Як скажеш.
Дідько…
Як я казав по телефону, ми могли надіслати вам результати імейлом.
Наскільки надійні ці генетичні тести?
На 99,9 %.
Ну, дуже вам дякую.
Ви подолали такий шлях. Не хочете їх обговорити?
Якщо він на 99,9 % надійний, тут нема що обговорювати, так?
-Дякую, лікарю. -Дякую.
От чорт…
ОСТРІВ ЛА-ТОША
Приміщення площею 240 квадратних метрів, але дещо потребує ремонту.
-Тож ціна має знизитися. -Вона має значно знизитися.
Тут два поверхи. Унизу підключення до води та газу…
Але якщо ми розділимо приміщення, доведеться докласти зусиль,
щоб під'єднати окремі комунікації, а це…
Авжеж. Вибач, Хуліане, виникли деякі справи. Я подзвоню пізніше.
Без проблем.
-Привіт, це Даніель. Залиште повідомлення. -Де ти в біса?
РИБНИЙ РИНОК ЛА-КОРУНЬЇ
-Даніелю! -Привіт.
-Такий ентузіазм. Не обіймеш? -Привіт.
Тебе ніде не видно.
Відколи працюю тут, я рідко їжджу в Камбадос.
Ну, і ще те, що мене не було три роки.
Мама розповіла, що ти вийшов.
У тебе є хвилина?
-Тридцять. -Вистачить. Сідай, завезу в одне місце.
Заходь.
Ну? Що думаєш?
Хочеш купити?
Ні, орендую.
Створюю дилерський центр. Розкішні авто.
Для відмивання?
Якого ще відмивання?
Щоб заробити гроші. Усе законно.
Але, Даніелю, у цьому районі багато дилерів.
Я знаю, ти й досі не розмовляєш із дядьками.
Але я твій хрещений батько, чорт забирай.
Як щось знадобиться, можеш розраховувати на мене. Знаєш?
Чи як треба про щось поговорити.
У в'язниці немає чого робити, крім як думати.
Ти єдиний знав, де того вечора проходила операція.
-Ні, Даніелю. -Що?
Вибач.
-Я хотів тебе попередити. -Так, я знаю.
Щойно ти надіслав їм моє місцеперебування, ти сказав позбутися телефонів.
Я знаю.
Що ти мені порадиш?
Я вже казав, що багато думав про це…
Скажу чесно. Спершу я хотів тебе віддухопелити.
А потім став на твоє місце.
І подумав…
Якби хтось раптом забрав те, що я найбільше люблю…
Марії не стало… Мені було байдуже, Даніелю.
Марко, я не можу викинути це з голови.
Але вам обом не пощастило, що ви опинилися там одночасно, разом.
Даніелю, мені…
Так, зараз.
Марко!
Я маю знати, чого очікувати, коли настане суд.
-Ти з кимось говорив? -Ні.
-Ти уклав угоду, щоб вийти? -Ні, я ні з ким не говорив.
Я писав лише Наранхо — начальнику поліції.
Наранхо пішов.
Я ні на кого не свідчу, Даніелю.
І ще одне.
Будь обережний.
Колумбійці й мій тато заплющують очі.
Але коли наблизиться час суду, вони можуть про все здогадатися.
Розумієш?
І що мені робити? Піти?
Я просто раджу бути обережним.
Ти поїхав із Мадриду й гуляєш.
Гадаю, це не тому, що ти шукаєш квартиру для відпочинку.
А це непогана ідея.
Тут гарно.
Так зелено.
Нагадує мені дім моїх дідуся й бабусі.
Без комарів, партизанів…
Агент УБН веде стеження в нашій країні? Щось новеньке.
Чому ти стежив за Падінами?
Насправді мене перемогла цікавість.
Вони сказали, що більше не разом, а я побачив їх обох в одній машині.
Я сказав: «Слід поїхати за ними й дізнатися, куди вони їдуть».
А є щось, що ти робиш не із цікавості? Що ти можеш мені сказати?
Є одне…
вантажне судно.
Тиждень тому воно відправилося в Портсмут.
Розвантаження запланували, коли вони будуть поруч.
Відправників багато, але левова частка належить Макаріо Санчесу і його партнерам…
Падінам.
Так.
Ми знаємо Макаріо.
Ми перехопили останні два розвантаження. Майже на всіх пачках його печатка.
-Ну от. -Ти прослуховуєш їхні телефони?
Знаєш, чи батько або син зв'язався зі своїми контактами?
-Що? -Ти мені скажи.
Слухай.
Я працюю на Цивільну гвардію та митницю.
Тож раджу тобі ставити всі запитання своєму начальнику.
Ага. Але коли я отримаю відповідь, операція вже відбудеться.
Що мені тобі сказати? Я лише спостерігач.
Добре.
У тебе щось є?
Цивільна гвардія та митниця.
І що тепер?
Падіни наші. З УБН чи без.
Чому не брав слухавку, Даніелю? Де ти був?
Були справи.
Чому ти тут? Нікуди йти?
Якщо я не відповідаю, то не хочу говорити.
Це тебе зацікавить і заощадить купу грошей.
Не треба більше наймати людей, щоб її шукати.
Ану?
Так.
Вона тут. У Саншеншо.
Ти жартуєш.
Я йшов за нею.
То що тепер? Працюватимеш із татом?
Усе гаразд?
Так.
Води хочеш?
Ні, усе гаразд.
-Ніло, бачиш ці склади? -Так.
Поверни в цей з'їзд.
-Хочеш, щоб я тут з'їхав? -Так, тут.
Гаразд.
ТОРРЕСІЛЬЯ-ДЕ-ЛА-АБАДЕСА
Візьми сумку в багажнику.
Що ми тут робимо?
-У тебе немає зброї? -Яка зброя, бляха?
-Я мав її взяти? -Ні, так краще.
Я думав, ми їдемо до лікаря.
Іди за мною і зберігай спокій, добре? Ходімо.
-Де подарунок? -Тут.
Тут половина домовленої суми.
-Була проблема. Я не міг дістати всю суму. -Ріаду не сподобається.
Наступного тижня буде вся сума.
-До того часу він побуде тут. -Якого біса?
-Спокійно, Ніло.
-Він піде зі мною. -Син залишиться, поки не заплатиш.
Він не мій син, чоловіче.
Цей тип тут.
Він не привіз грошей. Скільки в тебе?
Чорт…
Добре.
Зрозуміло.
Більше часу — більше грошей.
Знаю. Не проблема.
Господи. Що із цими людьми не так?
Розслабся, нічого не сталося.
Ага. Це довбане диво, що нічого не сталося.
Звикай. За албанцями майбутнє.
За кілька років вони переплюнуть колумбійців, кажу тобі.
Стає дедалі гірше, чорт забирай.
Тому я хотів, щоб ти був тут і бачив, із чим ми стикаємося.
Я не вічний, Ніло.
А якщо Даніель не займеться цим, хтось інший мусить.
Якісь проблеми?
Ні, жодних, чорт забирай. Жодних проблем.
Наш єдиний захист — тимчасове божевілля.
-Сказати, що я божевільний? -Ні, не зовсім.
Це щоб довести,
що під час подій і в попередні дні
в тебе був період психічного стресу.
І це може означати, що ти не відповідав за свої дії.
-Тебе ж тестували. -Так, але результати були негативними.
Ні, результати непереконливі.
Тож це не виключено.
І?
Нам потрібен звіт приватного експерта.
Найнятого нами психіатра, щоб підтвердити діагноз.
-У нас нема на це грошей. -Самуелю.
Я сказав «ні»! Щоб він сказав те саме? Що це ані так, ані ні?
Ти не чуєш, що вона каже? Це не те саме. Послухай.
Я провела розслідування й…
Я знаю, що за кілька днів до подій на тебе напали.
Так, поліція знайшла його на будмайданчику.
Він був у цементі по коліна. Диво, що він не помер.
А до цього його викрали.
Але звіту про це ще немає.
Ні.
Ми не хотіли повідомляти.
Але я розумію, що це пов'язано
з деякими фігурантами справи, яку зараз розглядають.
Так, звичайно. Це були люди Падіна — Тоньйо та Ніло.
Якщо про це дізнаються на суді… Але ви маєте повідомити.
Хто в це повірить?
Присяжні.
З огляду на смерть людини, це буде суд присяжних.
У них багато адвокатів. Скажуть, що я це роблю, щоб звільнитися.
Хто з присяжних мені повірить?
Але ж це правда.
Якби ми знайшли свідка — когось, хто може підтвердити твою історію…
Це б нам дуже допомогло.
Але він був у тій дірі з Тоньйо. Свідків немає.
Його племінник мене бачив.
Коли мене зачинили на фабриці, він з'явився у дверях і побачив мене.
-Він друг! -Авжеж…
Ти тепер гарніша.
У тебе шкіра сяє. Оце так, хто тут!
-Марко! -З днем народження, мамо!
Рада тебе бачити!
Чим тебе годують? Ти щодня ростеш.
Сідай сюди.
-Мама сказала, ти зашиваєшся в порту. -Так, мені корисно працювати.
Так, Марко такий самий, як я. Я теж не любив учитися.
Бо ти тупий як пень. А в нього є мізки.
-Шкода, що ти марнуєш час. -Дідько…
Дивіться, хто дає уроки.
Я можу, чорт забирай. Можу.
Хай там що…
Що?
Я тобі дещо скажу.
Якщо хтось і може навчити малого, як будувати бізнес,
то це я, ясно? Обережно.
Звалище? Це бізнес?
-Так, пані, і хороший. -Авжеж.
Ніло, не починай.
Не починати? Говори, бляха. Кажи, що хочеш сказати!
Агов. Не говори так із мамою, чуєш?
Спокійно. Іди вивантажувати рибу. Ясно?
Заспокойтеся, чорт забирай!
Оскільки ми вже зібралися…
Марко, ти дуже гарний.
Саме так.
І що? У нас немає торта, щоб відсвяткувати?
Є торт. Так!
-Зі свічками. -Іди. Постав їх.
-Не дочекаюся, щоб потягнути тебе за вуха. -Ти? За вуха?
Тобі сподобається, ось побачиш.
-Чому ти не сказала, що вони тут? -Марко, це мої брати.
Вони приїхали на мої уродини й підтримують мене.
Так. Особливо зараз, коли я сама.
Це так не працює.
А як тоді?
Ти знала, що я говорив з адвокаткою Самуеля? Га?
Адвокаткою Самуеля?
Вони хочуть, щоб я свідчив, мамо.
Щоб я розповів про викрадення.
Про яке викрадення?
Викрадення Самуеля.
Щоб я сказав, що бачив, як його викрав Тоньйо.
Це правда?
Так.
Ти бачив?
-Ти бачив чи тобі хтось сказав? -Я бачив.
Коли ти це бачив?
Слухай, я…
Я хотів довести…
Марії, що вона помилялася.
Що Падіни — хороші люди,
що вони не причетні до викрадення й…
І зрештою…
Вона мала рацію.
Зрештою, вона мала рацію.
-Він дивно поводиться. -Нормально. Він був у тюрмі.
Скільки? Чотири дні?
Так, але вперше страшно.
Дивно, що з таким волоссям його не чіпали…
Треба оформити тобі інвалідність.
Ти такий тупий, курва.
Смокчи голову креветки й замовкни, бляха.
Придурок.
І тому, що вона не хотіла.
-Це було непогано, так. -Бо якби вона хотіла…
Це Падін.
Чого тобі?
Еспресо.
Скільки?
Євро тридцять.
Що це?
Це для твоєї мами.
РЕЗУЛЬТАТИ АНАЛІЗУ ДНК
ІМОВІРНЕ БАТЬКІВСТВО: 0 %
УТИЛІЗАЦІЯ МЕНДЕСА
Ваша пропозиція дуже щедра.
Але, чесно кажучи, у мене є сумніви.
Розумію.
Що це?
Ще 20 %.
Це розвіює ваші сумніви?
Слухайте, річ не в грошах…
Гадаю, у них.
Перепрошую?
У нас є ваші дані за останні два роки.
Борг за соцстрахування, прострочені кредити…
Якщо ви так продовжуватимете,
доведеться закрити компанію до кінця року.
Але…
Ці дані… Як таке можливо?
Як — не важливо.
Пане Мендесе, те, що ми пропонуємо, —
не лише спосіб продовжувати бути власником вашої компанії,
а й можливість за два-три роки піти на пенсію з невеликим статком.
В обмін на техніку з Бразилії.
Закупити її для нас і доставити сюди.
Ми подбаємо про решту. Це все.
Ідеться про вибір:
утратити все, чого ви досягли після стількох років роботи,
чи до кінця життя забути про проблеми.
Усе дуже просто.
ЧЕКАЙ НА МЕНЕ В СУПЕРМАРКЕТІ «ЕЛЬ-БУРҐО»
Ано.
Не думала зателефонувати?
Чому ти повернулася?
Що ти тут робиш? З ким ти працюєш?
З Макаріо.
Макаріо?
Можна спитати чому?
Бо я з ним домовилася.
Я трохи збагачу його,
а він дасть нам спокій. Мені
й моїй доньці.
Як її звати?
Її звати Сара.
Сара…
Їй
три роки й три місяці.
Красуня.
Де вона?
Вона з моєю мамою в безпечному місці,
поки це не закінчиться й життя не налагодиться.
Де? Я хочу її побачити.
Вона й моя донька.
Я знаю, Даніелю, і не забула. Але доведеться почекати.
-Доки? -Не знаю. Доки все не закінчиться.
Обіцяю, ти зможеш її побачити.
Ано.
Даніелю.
Мені треба йти.
Вона щось задумала. Зустрічається з людьми з кількох компаній.
Яких компаній?
Наскільки я знаю, текстиль, утилізація, нерухомість…
Не знаю, може, вона шукає можливості для бізнесу.
Тут?
Поряд із тими, хто її переслідує?
Включно з колумбійцями.
Але мені дуже дивно, що вони ще не дізналися.
Ні, це не дивно. Це неможливо, Назаріо.
Думаєш, за цим стоять вони?
Я певен, вони планують щось із людьми тут.
Її взяли, бо вона добре виконує роботу. Інакше вона нікому не потрібна.
Але вони мають знати, що рано чи пізно ми дізнаємося.
І яке їм діло?
Це послання, щоб ми отямилися.
Якщо ми не будемо працювати, є інші.
Ось що вони кажуть.
Хто ці люди, Падіне?
Треба спитати її.
Гей. Обережно. Ще потонеш, якщо настане приплив.
-Господи! -Якого біса ти тут робиш?
Прийшов до тебе, бляха.
Треба поговорити.
Сьогодні вночі доставлення. Твій батько попросив мене про це подбати.
Он як?
Дуже добре. Чудово.
Дивовижно, так. Певною мірою.
Половину хлопців затримали в останні два рази,
а друга половина боїться до всирачки.
До того ж багато хто з них тепер підлещується до Священника.
Кажуть, твій тато старий і безпечніше працювати з іншим.
Кажуть, ти його ігноруєш, і це не допомагає.
Це не моя проблема. Мене турбує інше.
Послухай мене.
-Що? -Твій тато, він…
Я возив його в клініку в Мадриді. Йому недобре.
Старому гаплик.
Чому він їздив туди?
Не знаю.
Може, по другу думку, але я не знаю.
Думку щодо чого?
З того, що я зрозумів із того папірця…
«Метастази в деяких органах». Що звучить не дуже добре.
Не знаю, чи ти знаєш. Твій тато просив у декого грошей…
В албанців, так.
Саме так.
Сьогоднішня ніч має пройти добре, інакше нам гаплик.
Повний. Нам усім, Даніелю. Нам усім.
Я там був. Ці люди не жартують.
-Думаєш, ти не зможеш? -Я? Звісно, зможу, чорт забирай.
З тобою. З тобою зможу.
Алло.
Слухай, я просто хотів тобі сказати, що піду на вечірку.
Яка несподіванка. Радий це чути.
Слухай…
Не знаю, чи тобі сказали — мене не буде.
Так, мені сказали.
Не хвилюйся.
Гаразд. Ти подбаєш про подарунок, так?
Від нас обох.
Мені від цього легше.
-Ще одне. -Що?
Це моя остання вечірка. Більше їх не буде.
Гаразд, сину, звісно. Як скажеш. Бувай.
Ти, як завжди, програєш.
Готові?
Чув, ти помирився із сином.
А коли щось було не так?
Я лише передаю, що кажуть…
Це всі кажуть. Так, Роберто?
Людям нудно.
Схоже, я знову на вершині, так?
-Двадцять три. -Три.
-Дев'ять. -Два.
-Алло. -Хермане.
Син теж грає.
Вони навіть гратимуть сьогодні. Поговори з другом.
Того разу він ледь вийшов, Пако. Він не захоче ризикувати.
Слухай. Скажи другу ні про що не хвилюватися.
Я даю йому слово, що цього разу нічого не загрожуватиме.
Гаразд.
Пепе!
Гаразд.
Повідом хлопцям. Нехай знають, що я повернувся.
ПОЛІЦІЙНА ДІЛЬНИЦЯ
Бляха! Агов! Стежте за цим!
Човен на воді.
Повідом митниці локацію човна.
Треба вивести їх на берег.
МИТНИЦЯ ПОДАТКОВА СЛУЖБА
Скільки ще?
Поки я не скажу, курва.
Він давно не рухався.
Може, перевозять вантаж.
Але човнів поблизу не було.
Вони принишкли, щоб уникнути розкриття.
Скоро дізнаємося.
Ну що?
Ми майже на місці!
Зупини тут.
-Щось бачиш? -Ні. Нічого не бачу.
Де він?
Він там!
Де, бляха?
Просто перед нами. Ми ледь не врізалися.
Заводь.
Це позиція вантажного судна?
Він не рухався вже дві години.
Мабуть, вони приїхали на місце зустрічі.
Наразі трекер працює добре. Від вантажу йде сильний сигнал.
ДАНІЕЛЬ: ПОРЯД
НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
НІЛО: УПЕРЕД
Уперед! Нумо, хлопці! Газу! Ми їдемо! Ану, чорт забирай!
Він рухається на північ.
Пришвидшується. Це човен. Вантаж передано.
А з ним і трекер.
Ідеально.
НІЛО: ДОБРЕ
Рухаються.
-Вони їдуть. -На південь.
Вони біля вашої позиції. Ми щойно надіслали дані.
Дуже дивно. Тут нема розвантажувачів.
Вони підходять.
Цивільної гвардії нема?
Ні Цивільної гвардії, ні Падінів.
Розвантажувачів нема.
Затримайте їх. Ми їдемо.
Стійте!
Не зупиняйтесь і йдіть із моїм напарником.
Ну-бо! Шукайте!
Тут нічого немає!
Тут порожньо. Лише два ящики риби, більше нічого.
Думаєш, викинув його чи що?
Не думаю.
Це все дуже дивно. Дивись.
-Що? -Розвантажувати ніхто не прийшов.
Так. І Цивільна гвардія теж не приїхала. Дідько.
Гадаю, нас хтось обдурив.
Виходить на сушу.
Зрозуміло.
Усе як слід?
Усі підрозділи на інших точках. Ніхто не втрутиться.
Чудово.
Доведеться почекати, щоб покупці забрали товар.
Поїдемо за ними
й дізнаємося, хто кінцевий одержувач.
-Хутко! -Уперед!
-Уперед! Ходімо! -Нумо, хлопці! Ось.
-Уперед! -Нумо! Швидко!
Є!
Уперед, чорт забирай. Уперед!
Нумо, погнали!
-Уперед. Ворушіться! -Уперед.
Немає часу зволікати. Уперед!
На місці. Ціль видно.
Пішов якийсь рух.
Нумо! Гей!
Швидко, бляха!
-Швидше! -Рухайтеся!
Обережно!
І я ще повільний?
Закругляйтесь і їдьмо.
Що з твоїми хлопцями? Ворушіться!
-Вони щойно встали з ліжка. -У воду!
Поліція!
-Ну ж бо! -Швидко!
Геть! Усі геть! У човен! Уперед!
Пепе! Пепе, сідай у човен!
-Пепе! -Нумо!
Заводь!
Занадто довго без руху.
Не розвантажуються.
Зазвичай усе швидко — кілька хвилин.
Хтось міг втрутитися?
Точно не ми.
Де вони?
-Де вони? -Де хто?
Гелікоптер! Патрульні катери! Де вони?
-Вони нас обдурили. -Не віриться, курва!
Боже!
НІЛО: УСЕ ПІШЛО КОТУ ПІД ХВІСТ.
Поліція вилучила товар.
Що?
Торрес, скажи мені, що в біса відбувається?
Ми щойно закінчили операцію.
Ми працювали над цією справою місяцями, ясно?
Ми поставили одного з наших на вантажне судно, щоб позначити товар
і відстежити їх на суші.
Було б чудово, якби ти пояснив це на нашій зустрічі.
Я розповів те, що ти мала знати.
Я працюю із Цивільною гвардією та митницею. Не треба було втручатися.
Чекай, щось не так.
Аякже.
Ми провели кілька арештів, але товарів не виявили.
Що?
Нічого не було.
Це неможливо.
Дідько…
Ну ж бо, бляха!
ПОВІДОМЛЕННЯ ХЕРМАНУ
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова