‫- תחנה מרכזית -‬
‫- לה קורוניה‬ ‫גליסיה -‬
‫- שירותי גברים. תא אחרון. -‬
‫- תקלה -‬
‫תפתחי.‬
‫טלפון.‬
‫גם את שלך.‬
‫תרימי את הידיים.‬
‫תסגרי את הדלת.‬
‫אני מקווה שאת מבינה‬ ‫ושאת סולחת לי על ההתנהלות שלי.‬
‫אנחנו אמורים לעבוד ביחד.‬ ‫אם אתה לא בוטח בי, אני לא מבינה איך.‬
‫גברתי הצעירה, זה לא חכם‬ ‫לסמוך על אנשים בעבודה הזאת.‬
‫ובמיוחד עלייך…‬
‫ולמען האמת,‬ ‫אין לי דמיון מספיק חזק בשביל להבין‬
‫איך הצלחת לשכנע‬ ‫את החברים הטובים שלי לא להרוג אותך.‬
‫בסופו של דבר, אני לא מוכן‬ ‫שתסבכי את החיים שלי.‬
‫המעורבות שלך במבצע הזה לא עוזרת לי…‬
‫היא מפריעה לי.‬
‫טוב, נראה שהם חושבים הפוך.‬
‫ובסוף, זה מה שחשוב, לא?‬
‫ומי המטופל שאנחנו צריכים לנתח?‬
‫תדע הכול כשיגיע הזמן.‬
‫כרגע, הם רוצים…‬
‫הם רוצים שאני אאמין בך.‬
‫אבל אני זה שאמור להאמין,‬
‫כמו נוטריון.‬
‫אני לא זה שמאמינים בו. אל תשכחי את זה.‬
‫טוב…‬
‫כרגע, זה מה שאתה צריך בשביל להתחיל לעבוד.‬
‫זה, ולדאוג למשלוח מברזיל‬
‫של מכונות שאני קונה.‬
‫אתה פה?‬
‫- כנופיות גליסיה -‬
‫- מדריד -‬
‫אתה רוצה שאבוא איתך?‬
‫לא, עדיף שתחכה לי פה.‬ ‫-בסדר, מה שתגיד.‬
‫לעזאזל…‬
‫כמו שכבר אמרתי לך בטלפון,‬ ‫יכולנו לשלוח לך את התוצאות בדואר אלקטרוני.‬
‫אז עד כמה הבדיקות הגנטיות האלה אמינות?‬
‫הן אמינות ב-99.9 אחוז.‬
‫טוב, תודה רבה.‬
‫אם כבר הגעת עד פה,‬ ‫אתה לא רוצה לפתוח אותן ולדבר עליהן?‬
‫אם הן אמינות ב-99.9 אחוז,‬ ‫אז אין כל כך על מה לדבר, נכון?‬
‫טוב, תודה, דוקטור.‬ ‫-תודה.‬
‫זין…‬
‫- האי א טושה -‬
‫השטח הוא 240 מ"ר,‬ ‫אבל יש חלק שעדיין צריך לשפץ.‬
‫אז המחיר חייב לרדת.‬ ‫-הוא חייב לרדת בהרבה.‬
‫יש שתי קומות. למטה יש חיבורים למים ולגז.‬
‫הבעיה היא שבשביל לפצל, נצטרך לעשות עבודות.‬
‫צריך לפצל את התשתיות, וזה…‬
‫ברור. תסלח לי, חוליאן, צץ לי משהו.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫אני אתקשר אחר כך.‬
‫שלום, זה דניאל.‬
‫תשאירו הודעה.‬ ‫-איפה אתה, דניאל?‬
‫- שוק הדגים של לה קורוניה -‬
‫דניאל.‬ ‫-איזו…‬
‫איזו התלהבות. לא מגיע לי חיבוק?‬
‫היי.‬
‫לא רואים אותך, גבר.‬
‫מאז שאני עובד פה,‬ ‫אני לא מגיע הרבה לקמבדוס.‬
‫גם זה, וגם היית בטיול יותר משלוש שנים, לא?‬
‫אמא שלי סיפרה לי כשהשתחררת.‬
‫יש לך רגע?‬
‫חצי שעה.‬
‫זה מספיק. תיכנס, אני אקח אותך לאנשהו.‬
‫תיכנס.‬
‫נו, מה אתה חושב?‬
‫אתה הולך לקנות את המקום?‬
‫לא, לשכור אותו.‬
‫אני מקים סוכנות למכוניות יוקרה.‬
‫בשביל הלבנות?‬
‫מה פתאום הלבנות?‬
‫כדי להרוויח כסף. הכול חוקי.‬
‫אבל דניאל, יש באזור הרבה סוכנויות כאלה.‬
‫אני יודע שאתה עדיין‬ ‫לא מדבר עם הדודים שלך וכל זה.‬
‫אבל… לא יודע, אני הסנדק שלך, לעזאזל.‬
‫אם אתה צריך משהו, אתה יכול לסמוך עליי.‬ ‫אתה יודע את זה?‬
‫אם אתה צריך לדבר על משהו…‬
‫בכלא אין כל כך מה לעשות חוץ מלחשוב.‬
‫אתה היחיד שידע באותו לילה‬ ‫מאיפה המבצע מתנהל.‬
‫לא, דניאל.‬ ‫-מה?‬
‫אני מצטער.‬
‫רציתי להזהיר אותך.‬ ‫-כן, אני יודע.‬
‫וברגע ששלחת להם את המיקום שלי,‬ ‫ביקשת ממני להיפטר מהטלפונים.‬
‫אני יודע.‬
‫מה אתה חושב שאני צריך לעשות?‬
‫כבר אמרתי לך שחשבתי על זה הרבה.‬
‫אני לא אשקר לך. רציתי לפרק לך את הנשמה.‬
‫ואז שמתי את עצמי במקומך.‬
‫וחשבתי…‬
‫אם פתאום, תוך שנייה,‬ ‫מישהו היה לוקח את מה שאני הכי אוהב…‬
‫מריה לא… שום דבר לא עניין אותי, דניאל.‬
‫מרקו, אני לא יכול להפסיק לחשוב על זה.‬
‫אבל זה היה פשוט מזל רע‬ ‫ששניכם הייתם שם באותו רגע, ביחד.‬
‫דניאל, אני…‬
‫כן, כן. אנחנו זזים.‬
‫מרקו.‬
‫אני צריך לדעת למה לצפות כשיהיה משפט.‬
‫דיברת עם מישהו?‬ ‫-לא.‬
‫עשית עסקה עם המשטרה?‬
‫לא, לא דיברתי עם אף אחד.‬
‫רק שלחתי הודעות לנרנחו, המפקד של השוטרים.‬
‫נרנחו כבר לא שם.‬
‫אני לא אעיד נגד אף אחד, דניאל.‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫אתה חייב להיזהר.‬
‫כרגע, הקולומביאנים ואבא שלי מעלימים עין.‬
‫אבל כשהמשפט יתקרב,‬ ‫סביר שהם יעשו את החשבון.‬
‫אתה מבין?‬
‫אז מה לעשות? לברוח?‬
‫אני רק אומר לך להיזהר.‬
‫אם יצאת ממדריד ואתה מסתובב במפרץ,‬
‫אני מתארת לי שזה לא בשביל לחפש דירת נופש.‬
‫זה דווקא רעיון לא רע.‬
‫יפה פה מאוד.‬
‫ירוק מאוד.‬
‫מזכיר לי את הבית של סבא וסבתא שלי. טוב…‬
‫בלי יתושים, בלי לוחמי גרילה…‬
‫סוכן די-אי-איי עוקב אחרי מישהו‬ ‫במדינה שלנו? זה חדש.‬
‫למה עקבת אחרי משפחת פדין?‬
‫האמת היא שהסקרנות שלי גברה עליי.‬
‫הם אמרו שהם כבר לא ביחד,‬ ‫ואז מצאתי את שניהם באותה מכונית.‬
‫אמרתי, "אני חייב לעקוב אחריהם‬ ‫ולגלות לאן הם נוסעים".‬
‫יש משהו אחר שאתה עושה פה ולא מתוך סקרנות?‬ ‫משהו שאתה יכול לספר לי?‬
‫יש…‬
‫ספינת מטען.‬
‫היא הפליגה לפורטסמות' לפני שבוע.‬
‫הם מתכוונים‬ ‫לפרוק את הסחורה כשהם יתקרבו הנה.‬
‫הרבה אנשים שלחו מטען,‬ ‫אבל הרוב שייך למקריו סנצ'ז ולשותפים שלו…‬
‫משפחת פדין.‬
‫בדיוק.‬
‫אנחנו מכירים את מקריו.‬
‫תפסנו את שני המשלוחים האחרונים.‬ ‫כמעט על כל החבילות הייתה חותמת שלו.‬
‫בבקשה.‬ ‫-אתה מצותת לטלפונים שלהם?‬
‫אתה יודע אם האבא או הבן‬ ‫דיברו עם איש הקשר שלהם?‬
‫מה?‬ ‫-תגידי לי את.‬
‫הא?‬
‫תקשיבי.‬
‫אני עובד בשביל המשמר האזרחי ובשביל המכס.‬
‫אז אני מציע שאם יש לך שאלות,‬ ‫תשאלי את המפקד שלך.‬
‫כן, אבל עד שאני אקבל תשובה,‬ ‫המבצע כבר ייגמר.‬
‫מה את רוצה שאגיד לך? אני בסך הכול צופה פה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫קיבלת ממנו משהו?‬
‫המשמר האזרחי והמכס.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫משפחת פדין שלנו. עם או בלי הדי-אי-איי.‬
‫למה לא ענית, דניאל? איפה היית?‬
‫הייתי עסוק.‬
‫למה אתה פה? אין לך בית?‬
‫אם אני לא עונה,‬ ‫סימן שאני לא רוצה לדבר איתך.‬
‫זה יעניין אותך, ויחסוך לך הרבה כסף.‬
‫אתה לא צריך‬ ‫להעסיק עוד אנשים כדי לחפש אותה.‬
‫את אנה?‬
‫כן.‬
‫היא כאן, בסנשנשו.‬
‫אתה צוחק עליי.‬
‫עקבתי אחריה עד לבית הזה.‬
‫אז מה עכשיו? אתה הולך לעבוד עם אבא שלך?‬
‫אתה בסדר?‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫אתה רוצה מים? לא יודע אם יש.‬
‫לא, גבר, אני בסדר.‬
‫נילו, אתה רואה את המחסנים האלה?‬ ‫-כן.‬
‫צא ביציאה הזאת.‬
‫אתה רוצה לצאת פה?‬ ‫-כן, ביציאה הבאה.‬
‫בסדר.‬
‫- טורסייה דה לה אבדסה -‬
‫תביא את התיק שבתא המטען.‬
‫מה אנחנו עושים פה?‬
‫אין לך נשק, נכון?‬ ‫-נשק? איזה נשק?‬
‫אמור להיות לי?‬ ‫-לא, לא. עדיף ככה.‬
‫חשבתי שאנחנו רק נוסעים לרופא.‬
‫פשוט תזרום איתי ותישאר רגוע, בסדר? בוא.‬
‫מה עם המתנה?‬ ‫-הנה היא.‬
‫זה חצי ממה שסיכמנו.‬
‫הייתה בעיה, לא הצלחתי לארגן את כל הכסף.‬
‫ריאד לא יאהב את זה.‬
‫טוב, תקבלו את השאר בשבוע הבא.‬
‫הוא נשאר פה עד שתשלם.‬ ‫-מה נסגר…?‬
‫מה נסגר?‬ ‫-תירגע, נילו.‬
‫הוא בא איתי.‬ ‫-הבן שלך נשאר עד שתשלם.‬
‫זה לא הבן שלי, גבר.‬
‫הוא פה.‬
‫הוא לא הביא את כל הכסף. כמה יש לך?‬
‫זין.‬
‫בסדר.‬
‫הבנתי.‬
‫עוד זמן, עוד כסף.‬
‫אני יודע. אין בעיה.‬
‫איזה זין. מה הבעיה שלהם?‬
‫תירגע, גבר. לא קרה כלום.‬
‫כן. בנס לא קרה כלום.‬
‫תתרגל. האלבנים הם העתיד.‬
‫תוך כמה שנים הם ישתלטו‬ ‫על השטח של הקולומביאנים, תאמין לי.‬
‫עברנו ממצב רע למצב עוד יותר רע.‬
‫בגלל זה רציתי שתהיה פה,‬ ‫שתראה עם מה אנחנו מתמודדים.‬
‫אני לא אהיה פה לנצח, נילו.‬
‫ואם דניאל לא רוצה לקחת פיקוד,‬ ‫מישהו אחר יצטרך לעשות את זה.‬
‫יש בעיה?‬
‫לא, אין בעיה. אין שום בעיה.‬
‫ההגנה היחידה שנוכל להשתמש בה‬ ‫היא אי שפיות זמנית.‬
‫להגיד שהשתגעתי?‬
‫לא, לא בדיוק.‬
‫זה אומר שצריך להוכיח‬
‫שבזמן האירועים והימים שקדמו להם,‬
‫עברת תקופה של לחץ נפשי.‬
‫ויכול להיות‬ ‫שזה אומר שלא היית אחראי למעשיך.‬
‫עשו לך בדיקות, זוכר?‬ ‫-כן, אבל התוצאות היו שליליות.‬
‫לא, התוצאות לא היו חד-משמעיות.‬
‫זה עדיין לא נשלל.‬
‫אז מה זה אומר?‬
‫נצטרך דוח ממומחה פרטי.‬
‫פסיכיאטר שאנחנו נשכור‬ ‫כדי שיתמוך באבחנה הזאת.‬
‫אין לנו כסף לזה.‬ ‫-סמואל.‬
‫אמרתי לא! כדי שהוא יגיד אותו דבר?‬ ‫זה לא או כן או לא?‬
‫אתה לא רואה שהיא אומרת‬ ‫שזה לא יהיה אותו דבר? תקשיב לה.‬
‫בדקתי, ו…‬
‫אני יודעת שבימים לפני האירועים עברת תקיפה.‬
‫כן, השוטרים מצאו אותו באתר בנייה.‬
‫היה לו בטון עד הברכיים. הוא שרד בנס.‬
‫ולפני זה, הוא נחטף.‬
‫אבל אין תלונות על שום דבר מכל זה.‬
‫לא.‬
‫לא רצינו להתלונן.‬
‫אבל אני מבינה שזה היה קשור‬
‫לכמה מהמעורבים בתיק שנידון כרגע.‬
‫כן, ברור. אלה היו‬ ‫האנשים של פדין, טוניו ונילו.‬
‫טוב, אם זה יעלה במשפט…‬ ‫אבל צריך להגיש תלונה.‬
‫מי יאמין לזה עכשיו?‬
‫המושבעים.‬
‫אל תשכח, כשמישהו מת,‬ ‫יש משפט עם חבר מושבעים.‬
‫יהיו להם המון עורכי דין.‬ ‫הם יגידו שאני ממציא את זה.‬
‫איזה חבר מושבעים יאמין לי?‬
‫אבל זאת האמת.‬
‫תקשיב, אם נוכל למצוא עד,‬
‫מישהו שיוכל לאמת את הסיפור שלך…‬
‫זה יעזור לנו מאוד.‬
‫אבל הוא היה בחור ההוא לבד,‬ ‫עם טוניו, אין עדים.‬
‫האחיין שלו ראה אותי.‬
‫כשהייתי כלוא במפעל,‬ ‫הוא הופיע בדלת וראה אותי.‬
‫הוא ידיד שלי!‬ ‫-בטח…‬
‫טוב, את יותר יפה.‬
‫והעור שלך זוהר. היי, הנעדר!‬
‫מרקו!‬
‫יום הולדת שמח, אמא.‬
‫איזה יופי!‬
‫במה הם מאכילים אותך? אתה גדל מיום ליום.‬
‫בוא, שב.‬
‫אמא שלך אמרה שאתה קורע את התחת בנמל.‬
‫כן, העבודה עושה לי טוב.‬
‫נכון, מרקו הוא כמוני.‬ ‫גם אני לא אהבתי ללמוד.‬
‫כי אתה טיפש כמו אבן. לבחור הזה יש שכל.‬
‫חבל שאתה מבזבז את הזמן שלך.‬ ‫-נו, באמת…‬
‫תראו מי מעביר פה שיעורים.‬
‫אני יכול, לעזאזל. אני יכול.‬
‫בכל מקרה…‬
‫בכל מקרה מה?‬
‫אני אגיד לך משהו.‬
‫אם מישהו פה יכול ללמד‬ ‫את הילד משהו על הקמה של עסק,‬
‫זה אני, בסדר? תיזהרי.‬
‫מגרש הגרוטאות שלך? זה עסק?‬
‫כן, גברת, ועסק טוב.‬ ‫-בטח…‬
‫נילו, שאני לא אתחיל.‬
‫מה לא תתחילי?‬ ‫תגידי. תגידי מה שאת רוצה להגיד!‬
‫היי, אל תדבר ככה לאמא שלי. שמעת?‬
‫תירגע. לך תפרוק קצת דגים, בסדר?‬
‫בואו נירגע קצת, לעזאזל!‬
‫עד שיום אחד אנחנו ביחד…‬
‫מרקו, אתה חתיך.‬
‫נכון.‬
‫נו, מה? אין עוגת יום הולדת או משהו?‬
‫כן, יש. כן!‬
‫עם נרות.‬ ‫-קדימה, תדליקי אותם.‬
‫אני מת למשוך לך כבר באוזניים.‬
‫אתה? את שלי?‬
‫את תראי שתמותי על זה.‬
‫למה לא אמרת לי שהם פה?‬ ‫-מרקו, הם אחים שלי.‬
‫לפחות הם באו לחגוג איתי ולתמוך בי.‬ ‫-בטח.‬
‫כן. במיוחד עכשיו, כשאני לבד.‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫איך זה עובד?‬
‫את יודעת שדיברתי‬ ‫עם עורכת הדין של סמואל? הא?‬
‫איזו עורכת דין של סמואל?‬
‫הם רוצים שאני אעיד, אמא.‬
‫הם רוצים שאספר על החטיפה.‬
‫איזו חטיפה?‬
‫של סמואל.‬
‫הם רוצים שאגיד שראיתי שטוניו חטף אותו.‬
‫זה נכון?‬
‫כן.‬
‫ראית את זה?‬
‫ראית או שסיפרו לך?‬ ‫-ראיתי.‬
‫מתי ראית את זה?‬
‫תקשיבי, אני…‬
‫רציתי להוכיח ל…‬
‫למריה, שהיא טעתה,‬
‫שמשפחת פדין הם אנשים טובים,‬
‫שהם לא קשורים לחטיפה, ו…‬
‫ובסוף…‬
‫ובסוף היא צדקה.‬
‫בסוף היא צדקה.‬
‫הילד מתנהג מוזר.‬ ‫-זה טבעי. הוא היה בכלא.‬
‫כמה? ארבעה ימים?‬
‫כן, אבל הפעם הראשונה קשה.‬
‫מה שמוזר זה שהשאירו לו את השיער הזה…‬
‫אנחנו צריכים לקבל בשבילך קצבה,‬
‫מרוב שאתה מטומטם, בנאדם.‬
‫תמצוץ את הראש של השרימפ ותסתום.‬
‫טמבל…‬
‫וכי היא לא רצתה.‬
‫וזה היה לא רע, כמובן.‬ ‫-כי אם היא הייתה רוצה…‬
‫זה פדין.‬
‫מה להביא לך?‬
‫אספרסו.‬
‫כמה זה?‬
‫1.30.‬
‫מה זה?‬
‫בשביל אמא שלך.‬
‫- תוצאות בדיקת דנ"א -‬
‫- סיכוי לאבהות: אפס אחוז -‬
‫- מנדז מיחזור -‬
‫טוב, ההצעה שלך… נדיבה מאוד.‬
‫אבל למען האמת, עדיין יש לי ספקות.‬
‫הבנתי.‬
‫מה זה?‬
‫עשרים אחוז יותר.‬
‫זה פותר את הספקות שלך?‬
‫תקשיבי, זאת לא כל כך שאלה של כסף…‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫סליחה?‬
‫יש לנו את המספרים שלך מהשנתיים האחרונות.‬
‫החוב לביטוח לאומי, האיחורים בהלוואות…‬
‫אם תמשיך ככה,‬
‫תיאלץ לסגור את העסק עד סוף השנה.‬
‫אבל…‬
‫המידע הזה… איך יכול להיות…?‬
‫ה"איך" לא חשוב.‬
‫מר מנדז, מה שאנחנו מציעים‬
‫הוא לא רק הדרך היחידה‬ ‫שבה תוכל להישאר הבעלים של החברה שלך,‬
‫זאת גם אפשרות לצאת לפנסיה‬
‫עם הון קטן בעוד שנתיים או שלוש.‬
‫בתמורה לקניית מכונות בברזיל.‬
‫בתמורה תקנה אותן עבורנו ותקבל אותן כאן.‬
‫אנחנו נטפל בכל השאר. זה הכול.‬
‫זה עניין של בחירה‬
‫בין להפסיד את כל מה שהשגת‬ ‫אחרי כל כך הרבה שנים של עבודה,‬
‫לבין פשוט לשכוח מכל הבעיות עד סוף החיים.‬
‫זה עד כדי כך פשוט.‬
‫- חכי לי בסופרמרקט באל בורחו -‬
‫אנה.‬
‫לא חשבת להתקשר אליי?‬
‫למה חזרת?‬
‫מה את עושה פה? עם מי את עובדת?‬
‫עם מקריו.‬
‫מקריו?‬
‫אפשר לשאול למה?‬
‫כי עשיתי איתו עסקה.‬
‫אני אעזור לו להתעשר קצת…‬
‫והוא יעזוב אותנו בשקט. אותי…‬
‫ואת הבת שלי.‬
‫איך קוראים לה?‬
‫קוראים לה שרה.‬
‫שרה.‬
‫היא…‬
‫בת שלוש ושלושה חודשים.‬
‫היא מהממת.‬
‫איפה היא?‬
‫היא עם אמא שלי במקום בטוח,‬
‫עד שהכול ייגמר,‬ ‫והיא תוכל לחיות חיים רגילים.‬
‫איפה? אני רוצה לראות אותה.‬
‫היא גם הבת שלי.‬
‫אני יודעת, דניאל,‬ ‫ולא שכחתי, אבל זה יצטרך לחכות.‬
‫עד מתי?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫עד שהכול ייגמר.‬
‫אני מבטיחה שלך שאז תוכל לראות אותה.‬ ‫-אנה.‬
‫דניאל.‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫אנה מכינה משהו.‬ ‫היא נפגשת עם אנשים מכמה חברות.‬
‫אילו חברות?‬
‫למיטב ידיעתי, טקסטיל, מיחזור, נדל"ן…‬
‫לא יודע, אולי היא מחפשת הזדמנות עסקית.‬
‫כאן?‬
‫עם כל האנשים שמחפשים אותה?‬
‫כולל הקולומביאנים.‬
‫אבל לדעתי זה מוזר מאוד‬ ‫שהם עוד לא מצאו אותה.‬
‫לא, זה לא מוזר. זה בלתי אפשרי, נזריו.‬
‫אתה חושב שיכול להיות שהם מאחורי כל זה?‬
‫אני מוכן להתערב‬ ‫שהם עובדים על משהו עם אנשים מכאן.‬
‫הם הביאו אותה, כי היא טובה במה שהיא עושה.‬ ‫לבד, היא לא שווה כלום.‬
‫אבל הם בטח יודעים שבשלב כלשהו אנחנו נגלה.‬
‫ולמה שזה יעניין אותם?‬
‫זה מסר בשבילנו, שנתעורר.‬ ‫אם לא נעבוד כמו פעם, יש להם אנשים אחרים.‬
‫זה מה שהם מנסים להגיד.‬
‫ומי האנשים האלה, פדין?‬
‫את זה צריך לשאול אותה.‬
‫היי, תיזהר. אתה תטבע כשהגאות תגיע.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-מה אתה עושה פה בדיוק?‬
‫באתי לפגוש אותך.‬
‫לדבר איתך.‬
‫יש הלילה משלוח,‬ ‫ואבא שלך ביקש ממני לטפל בו.‬
‫באמת?‬
‫טוב מאוד. מדהים.‬
‫מדהים, כן. עד שלב כלשהו.‬
‫כי חצי מהאנשים נתפסו‬ ‫בשני המשלוחים האחרונים,‬
‫והחצי השני מתים מפחד.‬
‫חוץ מזה, הרבה מהם מתחנפים עכשיו לכומר.‬
‫הם אומרים שאבא שלך זקן,‬ ‫ושיותר בטיחותי לעבוד עם מישהו אחר.‬
‫ואומרים שאתה מתעלם ממנו, וזה לא עוזר.‬
‫זאת לא בעיה שלי.‬ ‫יש לי דברים אחרים על הראש.‬
‫תקשיב לי לרגע.‬
‫מה?‬ ‫-אבא שלך, הוא…‬
‫הייתי צריך לקחת אותו‬ ‫למרפאה במדריד, והוא לא בסדר.‬
‫הזקן אכל אותה.‬
‫למה הוא הלך למרפאה?‬
‫לא יודע.‬ ‫בטח בשביל חוות דעת נוספת, אבל אני לא יודע.‬
‫חוות דעת נוספת על מה?‬ ‫-מהמעט שהבנתי מהמסמך שראיתי, היה כתוב שם…‬
‫"גרורות שמשפיעות על איברים",‬ ‫וזה ממש לא נשמע טוב.‬
‫אני לא יודע אם אתה יודע‬ ‫שאבא שלך ביקש מאנשים כסף ו…‬
‫האלבנים, כן.‬
‫בדיוק.‬
‫אז הלילה הזה חייב להצליח,‬ ‫לא משנה מה, אחרת אכלנו אותה.‬
‫אכלנו אותה לגמרי. כולנו, דניאל. כולנו.‬
‫הייתי שם. אלה לא אנשים שמתעסקים איתם.‬
‫אתה חושב שלא תוכל לעשות את זה?‬ ‫-אני? ברור שאני אוכל.‬
‫איתך. איתך, אני אוכל.‬
‫כן, דבר.‬
‫תקשיב, רציתי רק להגיד לך‬ ‫שבסוף אני אבוא למסיבה.‬
‫איזו הפתעה. טוב לשמוע.‬
‫תקשיב…‬
‫אני לא יודע אם אמרו לך שאני לא אהיה שם.‬
‫כן, אמרו לי.‬
‫אל תדאג.‬
‫בסדר, אז אתה תדאג למתנה, נכון?‬
‫משנינו.‬
‫עכשיו אני הרבה יותר רגוע.‬
‫עוד דבר אחד.‬ ‫-מה?‬
‫זאת המסיבה האחרונה שאני מארגן.‬ ‫לא יהיו יותר מסיבות.‬
‫בטח, בן. מה שתגיד. ביי.‬
‫אתה מפסיד, כמו תמיד.‬
‫מוכנים?‬
‫שמעתי שהשלמת עם הבן שלך.‬
‫למה הייתי צריך להשלים איתו?‬
‫אל תירה בשליח, זה מה ש…‬
‫זה מה שכולם אומרים. נכון, רוברטו?‬
‫אנשים משתעממים בקלות.‬
‫נראה שאני שוב מנצח, לא?‬
‫עשרים ושלוש.‬ ‫-שלוש.‬
‫לי יש… תשע.‬ ‫-שתיים.‬
‫דבר.‬ ‫-חרמאן.‬
‫גם הבן משחק.‬
‫יכול להיות שהם משחקים הלילה.‬ ‫אתה צריך לדבר עם החבר שלך.‬
‫הוא יצא מהפעם האחרונה בנס, פאקו.‬ ‫הוא לא ייקח את הסיכון.‬
‫תקשיב, תגיד לחבר שלך לא לדאוג.‬
‫אני מבטיח לו שהפעם החוף יהיה פנוי.‬
‫בסדר.‬
‫פפה!‬
‫בוא נראה.‬
‫תתקשר לכולם. תגיד להם שחזרתי.‬
‫- תחנת המשטרה -‬
‫לעזאזל! היי, שימי פה עין!‬
‫הסירה במים.‬
‫תודיע למכס איפה הסירה.‬
‫צריך לתפוס אותם על היבשה.‬
‫- מכס -‬
‫כמה זמן עוד נחכה?‬
‫עד שאני אגיד.‬
‫היא לא זזה כבר די הרבה זמן.‬
‫יכול להיות שהם מעבירים את המטען.‬
‫אבל לא איתרנו ספינות באזור.‬
‫הם בטח ניתקו את המערכות כדי שלא נאתר אותם.‬
‫בקרוב נגלה.‬
‫מה שלומנו?‬
‫כמעט הגענו.‬
‫עצור פה.‬
‫אתה רואה משהו?‬ ‫-לא, אני לא רואה כלום.‬
‫איפה היא?‬
‫היא שם!‬
‫איפה, לעזאזל?‬
‫ממש מולנו. כמעט פגענו בה.‬
‫תתניע.‬
‫זה המיקום של ספינת המטען כרגע?‬
‫היא לא זזה כבר שעתיים.‬
‫אז הם בטח הגיעו לנקודת המפגש.‬
‫כרגע המשדר עובד מצוין.‬ ‫יש לנו אות חזק מהמטען.‬
‫- דניאל:‬ ‫בדרך -‬
‫- הודעה חדשה -‬
‫- נילו:‬ ‫קדימה -‬
‫קדימה, חבר'ה, קדימה!‬ ‫תנו גז, אנחנו יוצאים לדרך. קדימה!‬
‫היא נעה צפונה.‬
‫מהר. זאת הסירה. הם מעבירים את המטען.‬
‫ויחד איתו, גם את מכשיר המעקב.‬
‫מושלם.‬
‫- נילו:‬ ‫בסדר -‬
‫הם בתנועה.‬
‫הם בדרך.‬ ‫-הם מפליגים דרומה.‬
‫הם קרובים אליכם. המיקום נשלח כרגע.‬
‫זה מוזר מאוד. אין פה אף אחד כדי לפרוק.‬
‫הם מגיעים עכשיו.‬
‫אין אף אחד מהמשמר האזרחי?‬
‫לא מהמשמר האזרחי ולא ממשפחת פדין.‬ ‫אין פה אף אחד כדי לפרוק.‬
‫תבצעו את המעצר. אנחנו בדרך.‬
‫עצור!‬
‫תמשיך ללכת. לך עם השותף שלי, בבקשה.‬
‫קדימה! תמשיכו לחפש!‬
‫אין פה כלום.‬
‫הסירה ריקה. שני ארגזי דגים וזה הכול.‬
‫אתה חושב שהוא זרק הכול למים?‬
‫לא נראה לי.‬
‫הכול מוזר מאוד. תסתכלי.‬
‫מה?‬
‫אף אחד לא בא לפרוק.‬
‫כן, וגם המשמר האזרחי לא פה. לעזאזל.‬
‫נראה לי שעבדו עלינו.‬
‫הם מתקרבים ליבשה.‬
‫קיבלתי.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כל היחידות מוקצות למקומות אחרים.‬ ‫אף אחד לא יתערב.‬
‫מושלם.‬
‫אז נצטרך לחכות שהקונים יאספו את הסחורה,‬
‫לעקוב אחריהם,‬
‫ולגלות מי הנמען הסופי.‬
‫מהר, מהר!‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה, קדימה.‬ ‫-מהר, חבר'ה! הנה!‬
‫קדימה!‬ ‫-קדימה, מהר!‬
‫היא פה, היא פה!‬
‫קדימה, קדימה. לעזאזל. קדימה!‬
‫קדימה.‬ ‫-קדימה, קדימה!‬
‫בואו נזוז, לעזאזל!‬ ‫-קדימה.‬
‫אין לנו את כל הלילה. קדימה!‬
‫אני בעמדה. אני רואה את היעד.‬
‫יש לנו פעילות.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, מהר.‬
‫קדימה!‬ ‫-זוזו!‬
‫זהירות.‬
‫ואני איטי?‬
‫תקפלו פה ובואו נסתלק מכאן.‬
‫למה החבר'ה שלך ישנים? קדימה!‬
‫הם בדיוק יצאו מהמיטה.‬ ‫-למים!‬
‫משטרה, משטרה!‬
‫קדימה!‬ ‫-מהר!‬
‫לברוח! כולם לסירה! קדימה!‬
‫פפה! פפה, תיכנס לסירה!‬
‫פפה!‬ ‫-קדימה!‬
‫תתניע!‬
‫יותר מדי זמן בלי תנועה.‬
‫הם לא פורקים.‬
‫בדרך כלל זה מהיר, רק כמה דקות.‬
‫יכול להיות שמישהו התערב?‬
‫בטוח שלא מישהו שלנו.‬
‫איפה הם?‬
‫איפה הם, לעזאזל?‬ ‫-איפה מי?‬
‫המסוק! סירות הסיור! איפה הם?‬
‫עבדו עלינו.‬ ‫-לא ייאמן! בני זונות.‬
‫אלוהים!‬
‫- נילו:‬ ‫הכול התחרבן -‬
‫המשטרה החרימה את הסחורה.‬
‫מה?‬
‫טורס, את יכולה להסביר לי מה בדיוק קורה פה?‬
‫בדיוק סיימנו מבצע.‬
‫תקשיבי, אנחנו עובדים‬ ‫על החקירה הזאת כבר חודשים, בסדר?‬
‫הכנסנו מישהו שלנו‬ ‫לספינת המטען כדי לסמן את הסחורה‬
‫כדי שנוכל לאתר אותה ביבשה.‬
‫היה יכול להיות נחמד‬ ‫אם היית מסביר לי את זה כשנפגשנו.‬
‫אמרתי לך כל מה שהיית צריכה לדעת.‬
‫אני עובד עם המשמר האזרחי ועם המכס.‬ ‫לא הייתם צריכים להתערב.‬
‫חכה רגע, יש פה טעות.‬
‫ברור שיש פה טעות.‬
‫ביצענו כמה מעצרים, אבל לא מצאנו סחורה.‬
‫מה?‬
‫לא היה שם כלום.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫לעזאזל…‬
‫לעזאזל.‬
‫- חרמאן: -‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬