-Kamo ćete? -José Padín?
Tko pita?
Mi smo novinari.
Snimamo reportažu o legendama trgovine drogom i rekli su nam da ste vi…
Krivo su vam rekli. Reci mu da ugasi kameru.
-Niste li vi José Padín? -Imamo dozvolu.
Smijete snimati na ulici, ne i unutra.
Zapravo, i to smo htjeli prokomentirati.
Je li istina da garaža u kojoj radite na uvjetnoj pripada vama?
To je laž.
Odnosno tvrtki vašega odvjetnika.
I? Radim ovdje, kraj priče.
Reci prijatelju da ugasi kameru ili ću zvati policiju.
-To bi bilo smiješno, zar ne? -Što? Da zovem policiju?
Ne vrijede li zakoni za sve? Ili samo protiv mene?
Ugasi je da ti ne padne.
Ugasi je.
José, trebam samo trenutak.
Stvarno me zanima ova tema.
Osim toga, duboko vam se divim.
Ako može, kamera je ugašena i bit ću kratak.
Dobro, ali radim, čovječe.
Samo sekundu, molim vas.
-Dovraga. Mario! -Da?
-Pokrivaj me. -Može.
Dobro, za mnom.
GALICIJSKE BANDE
Ne brini se, neće nam ništa.
-Dosta šaputanja. -Što ćeš nam učiniti?
Pravo je pitanje što ste vi namjeravali.
Pobjegli biste s novcem bez pozdrava? Je li to bio plan?
Čini se da vam je plan propao. Naveliko. Čekaj da tvoj tata čuje za ovo.
Tvoj glupi otac bit će oduševljen kad sazna što je njegov sin isplanirao.
Sa svojom curom.
Mogu li vas odvesti kući?
Clara, molim te.
Zašto si morao doći? Da nas razotkriješ pred svima?
Želiš da ga ubiju?
Rekao ti je da ne zna ništa.
Nakon toga nije progovorio čitav dan. Nije mi rekao ni riječi.
Je li ti to dovoljan odgovor?
Sad vas dvoje. Ulazite. I bez gluposti, dobro?
Nemojte mi još više dizati tlak.
Kamo idemo?
Postavljaš previše pitanja. Vidjet ćeš.
Policajci su gadovi. Već se kajem zbog svojih djela.
Ali to što oni rade za mene je nepojmljivo.
Dakle, smatrate da je kazna nepravedna?
Netko drugi već bi odavno bio vani.
A tek da sam političar… Imao bih bazen…
Koji je to kurac bio? Zar je imao moždani udar?
-Uhvatili su ga na prepad. -Malo sutra. Reci im da odjebu.
Zašto sad daje intervjue? U ovakvom trenutku?
Možda ih ovo prisili da nas nakratko puste.
Privlači pozornost, dovraga.
Koliko će trebati da i nama dođu s kamerama i pitanjima?
Kao da bismo odgovorili na njih.
Smiri se. Previše se zanosiš.
Bez brige, znam kako treba s njima.
Ali budi pristojan, Toño.
-Nemoj poludjeti. -Znam!
Nevjerojatno. I onda ja ne razmišljam? Razgovaraj s njim.
Hoću, ali moramo javiti i Nilu.
Da, zvao sam ga. Ne javlja se.
Gdje ti je brat?
Nemam pojma, postao je čudan.
-U vražju mater. -Valjda je našao curu.
Nesposobna policija…
Čovječe…
-Kako ide? -Dobro.
-Jesi li našao pratnju za feštu? -Još nisam.
-Kriste. -Znaš kako je.
-Moramo nešto raspraviti. -Je li hitno? Trenutačno sam u gužvi.
Pogodi s kim sam.
Ne znam, nisam raspoložen. Što ima?
S tvojim kumčetom, da. Mali gad pokušao me preveslati.
-Što je bilo? -Hrabar je.
Lik je mustra.
-Zamisli, pokušao me opljačkati. -Molim?
Da, gospodine. Mene, svoju majku i sve ostale.
Čekaj da kažem njegovom prokletom ocu.
Budi smiren s Carmelom.
Samo ga čekam.
Upravo zato. Nije dan za probleme.
Dobro? Što je? Bio je s Laurinom kćeri?
Da. I ona je ovdje, genijalka.
Dobro. Čekaj, daj da pokušam sve raščistiti s njima.
Ovdje je sve kristalno jasno.
Nilo, nemoj da popizdim.
Da, shvaćam.
-Idi kući, stižem uskoro. Bok. -Bok.
Što se dogodilo?
Marco.
Prokleti mali.
-Da idem s tobom? -Ne, ostanite ovdje.
…strogo se pridržava pravila…
Želim kupiti dva ribarska broda ovdje u Portugalu.
I želiš da ja to riješim?
Želim da se opet pobrineš da nitko ne sazna da sam ih kupio.
Za tvog su tatu.
Iako je u zatvoru, i dalje vodi operaciju, zar ne?
Ako odgovorim, moram te ubiti.
Rosa.
Ana, trebaš biti na sastanku. Gdje si?
Dolazim za pola sata.
-Ali ti ljudi… -Znam, Rosa.
Ali odugovlači koliko možeš.
-Idi po kavu, peciva… -Dobro.
Vidimo se.
-Zar su otišli? -Suprug je morao na posao.
U vražju mater.
Izgubila sam pojam o vremenu.
Tvoj je mali zabrinut, s pravom.
Reci mu da se previše brine, ja trunem u ovoj rupi.
Padíne.
Dok on švrlja s odvjetnicom, ja sam u kabini, dijelim kartice
dok me ne odluče pustiti na slobodu.
Što bi već učinili da nisi tako beskoristan.
Nisi ni prstom mrdnuo.
Sutra imamo i ono s Rosendom.
-Rosendo? -Da, za ribarnicu.
-Poslala si mi e-mail. -Aha, ribarnica.
Dobro. Pripremit ću e-mail za sutrašnje potpisivanje.
Obećavam.
-Hoćemo li sjesti? -Može.
Slušaj, problem je što su te snimali ilegalno.
I to bez tvoga pristanka.
-Pa što? -Kako to misliš? Možemo ih tužiti.
Naravno, i privući još više pažnje? Ne zajebavaj.
Rosa, dosta je. Što nije u redu?
Rosa? Ozbiljno, što se događa?
Tri piva.
Ana, samo…
Što?
Ne mogu ja ovo.
Ne zajebavaj me…
Nazvat ću te.
Prijetili su mi.
Što?
Da, spominjali su mi tatu. Kako bi ga ubilo da me optuže, razumiješ?
Ne, ne razumijem. Što je bilo? Tko ti je prijetio?
Naranjo. Natjerao me da podmetnem bube u ured.
Oprosti.
DOLAZNI POZIV
Ne sad, u pizdu materinu.
Koji kurac? Što je ovom liku?
Bože! Ne!
Što radiš, dovraga?
Smiri se. Polako.
Što ovaj izvodi?
Što to radiš?
Pošaljite nekoga odmah.
U Cambadosu smo, u baru na šetalištu.
Netko puca. Upravo je opet pucao.
-Izlazi. -Izlazi.
Izlazi.
Izlazi, ali i dalje drži pušku.
Dobro, hvala.
Idemo.
Bože…
Toño!
O, Bože…
Opa, gospodin s TV-a.
Bok. Napokon sam razgovarao s rođacima.
Da?
Što kažu?
-Ide k Nilu. -Ne brini se.
Nazovi Daniela. Ondje je.
Javi Danielu.
-Rosa, zovi hitnu pomoć. -Dobro.
Molim te.
Trebam hitnu pomoć. Brzo.
-Jebemti! -Ovdje, u Cambadosu!
Nekoliko ranjenih, jedan gubi mnogo krvi.
Požurite se.
-Sve je spremno za krštenje. -Da počnem tražiti dar?
Da. Kupit ćemo ga čim stigneš.
Zajedno?
Za tako velik dar, bolje je da idemo obojica.
Dobro. Bok.
-Dođi vidjeti ovo. -Što je?
Vidi što su genijalci pronašli.
Nema šanse.
-Novac tvoga oca? -Da.
Gdje su ga našli?
Gdje si ga našao? Kako?
Jebote. Ovaj kurvin sin.
-Što? -Jebote.
Jeb'o me pas. Otkud se…
Što radiš, gade?
-María! -Ne! Marco, ne!
María! Ne! María.
María, gledaj me.
-Drži se, molim te. -Samuele, majku ti!
Ubit ćemo te, smrade!
-Gledaj me, María! -Daniele!
María. Drži se.
-Daniele! -María!
Daniele!
-Daniele, jebote! -María!
-Zovi hitnu! Brzo! -Evo!
Slušaj me, María.
Upomoć!
Hitna pomoć! Brzo pošaljite hitnu!
-Ima ranjenih. -Sve će biti u redu.
-María! -Ne, gledaj me.
María…
Upomoć!
Ne znam ništa ni o kakvom novcu.
Znam samo da ga je mali valjda našao.
Što se zatim dogodilo…
bila je tragedija, ništa više.
Da, naravno.
Tragedija.
Htio si Samuela naučiti pameti, no otelo se kontroli.
Poludio je i iskalio se na 17-godišnjoj djevojci.
To se zatim dogodilo.
Samuel će ostatak života provesti u zatvoru. A ti…
Možda izađeš kroz ova vrata kao da se ništa nije dogodilo.
No ti si odgovoran za Maríjinu smrt.
I to će te proganjati do kraja života.
Bok, Marco.
Daniel me poslao.
Shvaćam.
Policija mora rasvijetliti zbivanja.
Zanima ih odakle onaj novac.
Zato si ovdje. Moramo naći objašnjenje.
Reci Danielu da ne želim njegovu pomoć.
Marco, Daniel ti je spasio život.
Ali nije Maríji.
Nije ju spasio.
Ako je mrtva, to je zbog njega.
Zbog svih nas.
Uključujući mene.
Ne, Marco. To nema veze s…
Rekla je da je to prokleti novac.
Prljavi novac.
Bila je u pravu.
A ja sam je vukao da ga pronađemo.
Što ćeš učiniti?
Misliš da sam i ja odgovoran, zar ne?
I da ne bi došlo do ovoga da nisam pritisnuo Samuela?
Lažiranje dokaza nije pritiskanje.
Istina.
I što sad?
Hoćeš li me prijaviti?
Jesi li kad nekom rekla da u našem poslu, ponekad…
moramo ići prečacima da nas ti ljudi ne prave budalama?
Ne, nikom to nisam rekla.
Djelomično i zato što sam i ja sudjelovala.
Hvala.
Naranjo, kunem se da te neću prijaviti.
Ako sve dobro završi i uhitimo Padíne…
odlazim, dajem otkaz.
I nadam se da ćeš ti preuzeti.
To će svakako biti moja preporuka.
Nije na nama da sudimo.
Samo Bog poznaje ljudska srca.
I samo On zna što leži u ljudskom srcu.
Stoga, Njegova pravda uvijek je navođena milošću.
U ovom trenutku okrećemo pogled prema Kristu,
koji je umro za naše grijehe i uskrsnuo za naše iskupljenje.
Gospode, smiluj se.
Kriste, smiluj se.
Gospode, smiluj se.
Kriste, smiluj se.
Oče naš, koji jesi na nebesima, sveti se ime Tvoje.
Dođi kraljevstvo Tvoje,
budi volja Tvoja kako na nebu tako i na zemlji.
Smijem li ući?
Rekli su mi da me trebaš.
Kako si?
Možeš li prići?
Da, naravno.
Sjećaš li se kad je došla hitna?
-Toga trenutka. -Da, sjećam se svega.
Ne mogu nešto izbaciti iz glave.
Tvoje lice.
Krvario si, Daniele. Ne znam.
Ali…
Možda griješim…
Činilo mi se da je to više od…
zabrinutosti.
Znaš da nisam naredio ono sa Samuelom?
To je bio moj otac.
Htio je poslati poruku.
-Poslati poruku? -Da.
I zato je 17-godišnjakinja mrtva?
Pogriješio je.
Već dugo čini samo pogreške, Daniele.
Misliš da ja to ne znam? No to će se promijeniti.
-Je li? -Da.
Kad?
Kad ću se moći maknuti od njega. Trenutno ne mogu.
Glavešine mu vjeruju.
A tebi ne vjeruju?
Ako ovo što planiram uspije,
možda hoće.
Pa…
Onda se pobrini da upali.
Zato te moram zamoliti za uslugu. Trebam tvoju pomoć.
Trebaš moju pomoć?
Moraš otići nekamo za mene.
MALAGA - ZRAČNA LUKA COSTA DEL SOL
ŠALJE: MARÍA MARTÍNEZ SILVA
Daj mi svoj mobitel.
Ugasi auto i izađi.
Idemo ovim. Ti voziš.
Ravno?
Ondje.
Stani ovdje.
Tu.
Što radimo ovdje?
Skini se.
Molim?
Moram provjeriti kriješ li što.
-Ali Daniel me poslao. -Da. Daniel ti vjeruje, ali…
Ja nisam Daniel.
Uskoro izlazim i ne vjerujem nikome.
Djevojka je poginula.
I vaš je sin umalo stradao.
Samo zato što ste vi htjeli poslati vražju poruku.
On je kriv. Nije htio slušati, i vidi sad.
On je u bolnici, a mi imamo sranje.
Okreni se.
-Možeš se odjenuti. -Gotovo?
Najradije bih sad sve zaustavio, ali…
Znam. Ali ne možete.
Zato što je brod s teretom na putu
i ne možete promijeniti datum dolaska na dogovorenu točku.
Zato me vaš sin poslao ovamo.
Zapamti ove koordinate.
I nemoj ih nigdje zapisivati.
Zapamti ih.
Tvoja karta.
London, Rotterdam, Dakar.
-Prije bih stigla preko Pariza. -Ovako je bolje. Netko će te čekati.
Reci im koordinate i vrati se.
Jednostavno.
Jednostavno?
-Halo? -Times Square Terrace u 18 h.
Halo?
-Evo, pridrži mi ovo. -Ne bi li trebao koristiti štaku?
Glupost. Natjerali su me. Spalit ću je kad dođem kući.
Gdje je auto?
Ondje. Da ga dovezem?
Ne treba. Kako ti je brat?
Teško mu je.
Je li se Marco javio?
Ne želi imati posla s nama. Rekao sam mu da prekine s njom.
Razgovarat ću s njim.
Sretno. Ne javlja se, a moja sestra nas ne želi ni blizu.
-Stat ćemo u luci. -Ne želiš prvo kući?
Ne. Moram prvo nešto obaviti ondje.
-Želiš li da ja… -Ne.
Idem sam.
Sve se dogodilo u sekundi.
María je najednom bila na tlu.
Daniele, mogao si otići kad ti je majka preminula.
Bio si dobar prema njoj. Brinuo si se o njoj dok je bila bolesna.
Bio si uz nju do samoga kraja.
Ali onda…
Rekli su da si bio dobar u školi.
Imao si novca, mogao si bilo što sa životom.
A ti si odabrao ovo.
Ne.
Ne. Nisam odabrao.
Tako je.
Nisi odabrao, ne. Tvoj je otac odlučio.
Trebao je nekoga da čuva kuću, zar ne?
Nekoga tko će ga slušati.
Nekoga od povjerenja tko ga neće potkradati.
Pa je rekao: „Tu budi!”
I ti si ostao.
U to te pretvorio.
U psa.
Moja sućut.
-Taksi, gospođice? -Da.
Hvala.
-Times Square Terrace. -Da, gospođice.
Stani ovdje, molim te.
-Ali bar je daleko odavde. -Nema veze.
-Gospođice. -Ne, hvala.
U zračnu luku, molim.
-Halo? -Vrati se.
-Prate me. -Ne. Čekaju te.
Idi na sastanak.
Dobro, ali ne želim kompromitirati nikoga.
-Opusti se, sve je u redu. -Kako je sve u redu?
Vi ste to naredili?
Da, on te čuva.
Čuva ili nadgleda?
-To je isto. -Za mene nije.
Već sam ti rekao da ne vjerujem nikome.
Sve ide po planu. To je sve.
Dobro.
Kurvin sin.
-Ana? -Sandro?
Drago mi je.
Gle, brod čeka usidren već tri tjedna.
To im reci kad se vratiš.
Neću riskirati pozivom, ali moramo ovo otkazati.
Nešto ne štima.
Da, ali ako ne objasniš što se događa
i razgovaraš izravno s njima, ja ih ne mogu uvjeriti da išta otkažu.
I trebaš znati da me šalje Padín osobno.
Tu sam.
Uzmi ili ostavi.
Dobro. Jasno.
Nisam znao da te šalje Padín.
Gle, nešto se čudno događa.
Previše je poznatih lica posvuda.
Razumiješ li me?
Čini mi se da čekaju da nas uhvate na djelu.
Shvaćam.
To nisu agenti DEA-e.
Kako znaš?
I ja sam imala isti osjećaj.
To su Padínovi ljudi.
Da.
Sad kad znaš što je što…
Želiš li koordinate ili ne?
María mi je poslala pismo prije odlaska.
Stvarno te voljela, znaš?
I ja sam volio nju.
Žao mi je.
-Nema potrebe… -Žao mi je.
U redu je.
Ipak si bio u pravu.
Trebali smo davno otići odavde.
-Ja sam kriv. -Ne, nipošto.
Mi smo krive, ostale smo iz ponosa i…
Nismo htjele biti otjerane odavde.
Zašto niste otišle?
Zbog toga i…
Valjda iz straha.
Straha?
Da. Nismo znale ni za što osim ovoga mjesta, pa smo ostale.
Ostale smo i nakupljale taj bijes
i zlu krv.
María nije zaslužila takav život.
Htjeli smo otići.
Ona više ne može, ali ti možeš.
-A? -Ne.
-Da. -Ne.
-Zašto? -Slušaj, još stigneš.
Što stignem?
Što ćeš onda učiniti?
-Ostati kao da se ništa nije dogodilo? -Ne.
Ostat ću, ali ne tako.
Htjela vam je reći što je čula.
Što smo čule kad su oteli Samuela.
Ali sam je zaustavila.
Ne treba se više opterećivati time.
Da, kad bih barem mogla.
Ionako je prekasno.
Možemo razgovarati kad god želiš,
ali što god rekla o Samuelovoj otmici neće…
Nisam te zato zvala.
Nešto planiraju.
Želim da ih uhvatiš
i zauvijek ih strpaš u zatvor.
Imaš tu informaciju?
Ne, ne ja.
Nego tko?
Znam nekoga tko je može dobiti iznutra.
Dobro.
Prijevod titlova: Filip Lažnjak