- Kampak? - José Padín?
Kdo se ptá?
Jsme novináři.
Natáčíme reportáž o legendách obchodu s drogami
a řekli nám, že vy…
To vám řekli špatně. Ať tu kameru vypne.
- Nejste José Padín? - Máme právo točit.
Na ulici jo, ale ne uvnitř.
Přesně o tom jsme s vámi chtěli mluvit.
Skutečně vám patří parkoviště, na kterém v podmínce pracujete?
To je lež.
Patří společnosti vašeho právníka.
No a? Tak tu pracuju.
Řekni mu, ať tu kameru vypne, nebo zavolám policii.
- To by byla ironie. - Co? Že zavolám policii?
Není policie pro všechny? Nebo se snaží dostat jen mě?
Vypni ji, než ti upadne.
Vypni ji.
José, bude to jen chvilka.
Tohle téma mě velmi zajímá. A navíc…
máte můj velký obdiv.
Kdybyste dovolil, kamera je vypnutá. Bude to vteřinka.
Fajn, ale jsem v práci.
Fakt to bude chvilička.
- Ach jo. Mario! Vezmi to za mě. - Co? Jasně.
Pojďte za mnou.
GANGY GALICIE
Neboj, bude to dobrý.
- Nechte toho šeptání. - Co nám chceš udělat?
Mě spíš zajímá, co jste plánovali vy.
Chtěli jste s těma penězma utýct a nikomu nic neříct?
Moc vám to nevyšlo. Byl to dost blbej plán.
Počkej, až se to dozví táta.
Určitě bude nadšenej, až zjistí,
co měl jeho synáček v plánu.
Se svou nevěstou.
Můžu vás odvézt domů?
Claro, prosím.
Proč jsi sem chodil? Aby o tom všichni věděli?
Chceš, aby ho zabili?
Říkal, že nikoho neviděl a nic neví.
Celý den pak už jen mlčel.
Ani mně nic neřekl.
Nestačí ti to?
Vlezte si oba do auta. A žádný blbosti, jasný?
Nechtějte mě naštvat ještě víc.
Kam jedeme?
To je pořád otázek. Uvidíš.
Poldové jsou parchanti. Lituju všeho, co jsem dělal.
Ale je neskutečný, co mi dělají.
Přijde vám váš trest nespravedlivý?
Být někdo jiný, už dávno bych byl na svobodě.
A být navíc politik, mohl bych mít bazén…
Co to má sakra být? Spadnul na hlavu, nebo co?
- Ne, zaskočili ho. - Tak zaskočili?
Měl je poslat do háje.
Proč začal dávat rozhovory zrovna teď?
Třeba ho konečně nechají pár dní být.
Tím jenom přitáhne pozornost na nás.
Za chvíli přijdou s kamerama za náma a začnou se vyptávat.
Jako bychom chtěli odpovídat.
Uklidni se. Seš horká hlava.
Neboj. Vím, jak se s nima vypořádat.
Ale slušně, Toño. Ne, že vybuchneš.
Já to zvládnu!
Neskutečný. A já že nikdy nic nepromyslím.
Domluvíš mu?
Jo, proberu to s ním. Ale musíme to říct i Nilovi.
Už jsem mu volal. Nebere to.
- Kde máš bráchu? - Vím já?
- Poslední dobou je divnej. - Sakra.
Asi si našel holku.
Policie nezvládá…
Ty vole…
- Jak je? - Dobrý.
- Jak to jde? Už víš, kdy bude párty? - Ještě ne.
- Ježíši. - Víš, jak to chodí.
- Musíme něco probrat. - Spěchá to?
Zrovna teď nemůžu.
Hádej, s kým tu jsem.
Na hádání nemám náladu. S kým?
S tvým kmotřencem.
Ten malej parchant mě chtěl přechcat.
- Co se stalo? - Má ale nervy.
Je to pěkný kvítko.
- Chtěl mě okrást. Věřil bys tomu? - Cože?
No jasně.
On, jeho máma i všichni ostatní.
Počkej, až to řeknu jeho tátovi.
Nilo, musíš jít za Carmelem v klidu.
- Sere mě už dlouho. - Dneska není na potíže čas.
Co provedl? Byl s Lauřinou dcerou?
Jo, ta hlavička je tu taky.
Počkej, promluvím s nima. Třeba to nějak vyřešíme.
Je to naprosto jasný.
Nilo, nechtěj, abych se naštval.
Neboj. Je to v pohodě.
- Jeď domů, hned přijedu. Čau. - Čau.
Co se stalo?
Marco.
Blbec jeden.
- Mám jít s tebou? - Ne, zůstaňte tu.
…dodržuje zavedená pravidla…
Chci tady v Portugalsku koupit dvě rybářský lodě.
A já to mám zařídit?
Stejně jako předtím.
Aby nepoznali, kdo je koupil.
Jsou pro tvýho tátu.
Sice sedí, ale stejně obchody vede on, ne?
Když odpovím, budu tě muset zabít.
Roso?
Ano, máš schůzku. Kde jsi?
Budu tam za půl hodiny.
- Ale ty lidi… - Já vím, Roso.
Nějak je zdrž.
- Dojdi pro kafe a sladký… - Fajn.
Tak zatím.
- Už odešli? - Její manžel musel do práce.
Do háje.
Zapomněla jsem se.
Tvůj kluk má strach. Já to chápu.
Proč si dělá starosti? To já jsem v háji.
Padíne.
Zatímco si užívá s tou právničkou, já musím rozdávat parkovací lístky,
dokud se mě nerozhodnou pustit.
Což by dávno udělali, kdybys nebyl tak neschopnej.
Nehneš ani prstem.
Zítra taky máme Rosendu.
- Rosendu? - Jo, ohledně rybího trhu.
- Psalas mi to v mailu. - Jasně. Rybí trh.
Fajn. Připravím mail na zítřejší podpis.
Slibuju.
- Posadíme se tady? - Tak jo.
Poslouchej. Problém je, že to natáčení bylo nezákonný.
A bez tvýho souhlasu.
- No a? - „No a?“ Můžeme je zažalovat.
Jasně. A ještě víc na sebe upozornit? To tak.
To by stačilo, Roso.
Co se děje?
Roso, řekni mi to.
Tři piva.
Ano, když já…
Co?
Já nemůžu.
Dělá si prdel?
Ještě ti zavolám.
Vyhrožovali mi.
- Cože? - Říkali něco o mým tátovi.
Že by ho zabilo, kdyby mě obvinili, chápeš?
Ne, nechápu. Co se stalo? Kdo ti vyhrožoval?
Naranjo. Donutil mě ti dát do kanceláře odposlech.
Mrzí mě to.
Do prdele, teď ne.
Co tu vyvádí? Je normální?
Panebože! Ne!
Co to sakra děláš?
Uklidni se. Hlavně klid.
Co to sakra dělá?
Co vyvádíš?
Musíte sem co nejrychleji někoho poslat.
Jsme v Cambadosu. V baru na promenádě.
Někdo tu střílí. Už zase vystřelil.
- Jde ven. - Jde ven.
Vyšel ven.
Vyšel ven, ale zbraň má pořád.
Dobře, děkuju.
Jdeme.
Proboha.
Toño!
Panebože.
Čau, televizní hvězdo.
Konečně jsem mluvil s bratrancema.
Fakt?
Co říkali?
- Jde k Nilovi. - Neboj.
Zavolej Danielovi. Je tam. Musíš ho varovat.
- Roso, zavolej záchranku. - Dobře.
No tak.
Potřebuju sanitku. Rychle.
- Kurva! - Do Cambadosu.
Několik zraněných, jeden už ztratil dost krve.
Rychle, prosím.
- Všechno na křtiny připravený. - Začnu shánět dárek?
Jo, koupíme ho, až dorazíš.
Společně?
Je to velkej dárek. Bude lepší, když půjdeme oba.
Tak jo. Měj se.
- Pojď se podívat. - Co je?
Podívej, co ty chytráci našli.
Není možná.
- Peníze tvýho táty? - Jo.
Kde je našli?
Jak se vám to povedlo?
Do prdele. Ten hajzl.
- Co? - Do prdele.
Kde se tu vzal?
Co to děláš, ty hajzle?
- Marío! - Ne! Marco, ne!
Marío! Ne. Marío.
Marío, vydrž.
- Vydrž, prosím. - Samueli, ty hajzle!
Zabijeme tě, kreténe!
- Vydrž, Marío! - Danieli!
Marío. Vydrž.
- Danieli! - Marío!
Danieli!
- Danieli. Do háje! - Marío!
- Zavolej záchranku! - Už volám.
Poslouchej mě, Marío.
Pomoc!
Potřebuju sanitku. Pospěšte si, prosím!
- Jsou tu zraněný. - To bude dobrý. Neboj.
- Marío! - Ne, podívej se na mě.
Marío…
Pomoc!
O žádných penězích nic nevím.
Vím jen to, že je ten kluk našel.
A co se stalo potom…
byla tragédie, nic víc.
Jasně.
Tragédie.
Chtěl jsi dát Samuelovi za vyučenou, ale vymklo se ti to z ruky.
Přeskočilo mu a pomstil se na 17letý holce.
To se stalo potom.
Samuel stráví zbytek života za mřížema. A ty…
Můžeš klidně odejít,
jako by nic.
Ale Maríinu smrt máš na svědomí ty.
Do konce života ti nedám pokoj.
Ahoj, Marco.
- Poslal mě Daniel. - Jak jinak.
Policie potřebuje zjistit, co se stalo.
Mimo jiné to, kde se vzaly ty peníze.
Proto jsi tady. Musíme vymyslet, co řekneme.
Řekni Danielovi, že o pomoc nestojím.
Marco, Daniel ti zachránil život.
Ale Maríi ne.
Nezachránil ji.
Umřela kvůli němu.
Kvůli nám všem.
I kvůli mně.
- Ne, Marco. Nic z toho nemá vůbec co… - Říkala, že jsou ty prachy špinavý.
Že jsou krvavý.
A měla pravdu.
A já ji do toho zatáhnul.
Co budeš dělat?
Taky myslíš, že je to moje vina?
Kdybych na Samuela tak netlačil, nic z toho by se nestalo.
Jedna věc je tlačit, ale ty sis vymýšlel důkazy.
To je pravda.
Tak co teď?
Nahlásíš mě?
Říkala jsi někomu, že v naší práci…
si musíme občas trochu pomoct, aby si z nás nedělali blázny?
Ne. To jsem nikomu neřekla.
I proto, že jsem v tom všem byla zapletená.
Díky.
Naranjo, máš moje slovo, že to neudělám.
Jestli to vyjde a zatkneme Padínovy…
dám výpověď.
A doufám, že to po mně převezmeš.
Doporučím tě šéfovi.
MARÍA MARTÍNEZOVÁ SILVOVÁ 28.08.2006 – 15.10.2023
Nenáleží nám nikoho soudit.
Do srdce vidí lidem jen Bůh.
A jen On ví, co se v nich skrývá.
Proto Jeho spravedlnost vždy doprovází milosrdenství.
V tuto chvíli se obracíme ke Kristu,
který zemřel za naše hříchy a byl vzkříšen pro naše vykoupení.
Pane, smiluj se.
Kriste, smiluj se.
Pane, smiluj se.
Kriste, smiluj se.
Otče náš, jenž jsi na nebesích, posvěť se jméno tvé.
Přijď království tvé.
Buď vůle tvá jako v nebi, tak i na zemi.
Můžu?
Prý mě chceš vidět.
Jak ti je?
Půjdeš blíž?
Jasně.
Pamatuješ, jak přijela sanitka?
- Na tu chvíli. - Jo. Pamatuju si všechno.
Pořád to vidím před očima.
Tvůj výraz.
Málem jsi tam vykrvácel.
Ale…
Možná se pletu…
Přišlo mi, že za tím bylo víc než jen…
…obavy.
Já Samuelovi nic neudělal. Víš to?
Nařídil to táta.
Chtěl mu dát lekci.
- Chtěl mu dát lekci? - Jo.
A proto je teď 17letá holka mrtvá?
Udělal chybu.
Dělá chyby už dlouho, Danieli.
Myslíš, že to nevím? Ale to se teď změní.
- Fakt? - Jo.
Kdy?
Až se ho zbavím.
Ale teď nemůžu.
Lidi nade mnou mu věří.
A tobě ne?
Pokud vyjde, co plánuju,
možná začnou.
No… Tak se postarej, ať to vyjde.
Proto tě musím o něco požádat. Potřebuju pomoc.
Ode mě?
Někam tě vyšlu.
MÁLAGA – LETIŠTĚ COSTA DEL SOL
OD: MARÍA MARTÍNEZOVÁ SILVOVÁ
Dej mi svůj mobil.
Vypni motor a vystup.
Pojedeme tímhle. Budeš řídit.
Rovně?
Tamhle to je.
Tady zastav.
Tady.
Co tu děláme?
Svlíknout.
Prosím?
Ať vím, že nic neskrýváš.
- Poslal mě sem Daniel. - Já vím.
Daniel ti věří, ale já…
Nejsem Daniel.
S blížící se svobodou nevěřím nikomu.
Umřela mladá dívka.
A váš syn málem taky.
Jen proto, že jste chtěl někomu dát blbou lekci.
Může za to on. Neposlechl mě.
Teď je v nemocnici a máme pěknej malér.
Otoč se.
- Můžeš se oblíknout. - Jo?
Být to na mně, celý bych to zastavil, ale…
Jasně, nemůžete.
Protože loď s nákladem už je na cestě
a datum předání se nedá změnit.
Proto mě sem váš syn poslal.
Zapamatuj si ty souřadnice.
Nikam si je nezapisuj.
Zapamatuj si je.
Tady máš letenku.
Londýn, Rotterdam, Dakar.
- Přes Paříž je to rychlejší. - Takhle je to lepší.
Někdo na tebe bude čekat.
Předej mu souřadnice a vrať se.
Snadný, ne?
Snadný?
- Haló? - Times Square Terrace. 18:00.
Haló?
Vezmeš mi to?
- Nemáš chodit o berli? - Blbost.
Vnutili mi ji. Doma ji spálím.
- Kde máš auto? - Tamhle. Mám s ním přejet?
- To je dobrý. Co brácha? - Dost bojuje.
Ozval se ti Marco?
Vůbec se k nám nehlásí. Já mu říkal, ať se s ní nevídá.
- Promluvím s ním. - Hodně štěstí.
Nezvedá telefon a ségra nás k němu nepustí.
- Zastavíme v přístavu. - Nechceš nejdřív domů?
Ne, nejdřív musím tam.
- Mám…? - Ne.
Půjdu sám.
Byla to vteřina.
Než jsem se nadál, María padla na zem.
Danieli, mohl jsi odejít, když ti umřela máma.
Byl jsi na ni hodnej.
Staral ses o ni, když byla nemocná.
Byl jsi s ní až do konce.
Ale pak…
Prý ti to ve škole šlo.
Měl jsi peníze. Mohl jsi dělat úplně cokoli.
Ale vybral sis tohle.
Ne.
Já si to nevybral.
To je pravda.
Nevybral sis to ty, ale tvůj táta.
Potřeboval někoho, kdo na všechno dohlídne.
Někoho, kdo ho poslechne.
Komu může věřit, že ho neokrade.
Tak ti přikázal: „Zůstaň!“
A tys zůstal.
Víš, co si z tebe udělal?
Čokla.
Mrzí mě to.
- Taxi, slečno? - Ano.
Díky.
- Times Square Terrace, prosím. - Jistě.
Zastavte, prosím.
- Ale bar je ještě daleko. - To nevadí.
- Slečno. - Ne, díky.
Na letiště, prosím.
- Haló? - Vrať se.
- Sledují mě. - Ne. Čekají na tebe.
Jdi na tu schůzku.
Nechci nikoho kompromitovat.
- Klid, všechno je v pohodě. - Jak to může být…?
- To vy jste ho poslal? - Aby tě chránil.
Má mě chránit, nebo hlídat?
- To je to samý. - Pro mě ne.
Už jsem ti říkal, že nikomu nevěřím.
Všechno jde podle plánu. To je hlavní.
Dobře.
Hajzl jeden.
- Ana? - Sandro?
Moc mě těší.
Podívej. Loď už tři týdny čeká v přístavu.
Řekni jim to, až se vrátíš.
Nechci jim telefonovat, abych neriskoval, ale musíme to odvolat.
Něco tu nesedí.
Dobře, ale pokud mi nevysvětlíš, co se děje,
a neřekneš jim to osobně,
nepřesvědčím je, aby to odvolali.
A měl bys vědět, že mě sem poslal Padín osobně.
Tak jsem tu.
Ber, nebo nech být.
Dobře. Jasně.
Nevěděl jsem, že to byl Padín.
Hele, dějou se divný věci.
Najednou je všude spousta známých tváří.
Víš, co tím myslím?
Přijde mi, že čekají, aby nás chytili při činu.
Jasně.
Není to protidrogový.
Jak to můžeš vědět?
Stalo se mi to samý.
Byli to lidi od Padína.
No jo.
Když už jsme si to vyjasnili…
chceš ty souřadnice, nebo ne?
María mi poslala dopis, než odešla.
Milovala tě. Víš to?
Já ji taky.
Mrzí mě to.
- Nemusíš… - Mrzí mě to.
To nic.
Měl jsi pravdu.
Měly jsme utéct už dávno.
- Je to moje vina. - Ne, není.
Můžeme za to my. Zůstaly jsme z hrdosti a…
nechtěly jsme se nechat vyhnat.
Proč jste neodešly?
Kvůli tomu a…
Asi taky ze strachu.
Ze strachu?
Jo. Neznaly jsme nic jiného, tak jsme zůstaly.
A potlačily jsme všechen ten vztek
a spolu s ním i zášť.
Takový život si María nezasloužila.
Chtěli jsme utéct.
Ona už nemůže, ale ty jo.
- Co? - Ne.
- Ale jo. - Ne.
- Proč? - Poslouchej. Pořád máš čas.
Na co?
Tak co chceš dělat?
- Zůstat a dělat, že se nic nestalo? - Ne.
Nic takovýho.
Chtěla vám říct, co slyšela.
Co jsme slyšely, když unesli Samuela.
Ale já ji zastavila.
- Už na to nemysli. - Kéž by to šlo.
Stejně už je pozdě.
Klidně přijedu a promluvíme si,
ale cokoli ohledně Samuelova únosu nám…
Proto tu nejsem.
Něco plánujou.
Chci, abys je chytil
a zavřel, aby se už nikdy nepodívali ven.
Máš důkaz?
Já ne.
Tak kdo?
Vím o někom, kdo ho může sehnat.
Tak jo.
Překlad titulků: Anna Farrow