-Kender du dem? -Jeg kan ikke se deres ansigter.
Det er alt, vi har.
Er det alt, du har? Intet reservationsnavn? Intet?
Det hele er falskt. Navnene, hotellet…
De opdigtede det hele.
Det er alt, vi har.
-Det er alt. -Så I kan ikke finde dem.
Vi arbejder på det.
KLANER
Jeg kommer straks.
De er her og venter på dig.
Hvem?
Raposoerne.
Du kender allerede baren.
-Vi ejer den ikke. -Den tilhører byrådet.
Vi forpagter den.
Aftalen udløber snart.
Ja, om et par dage. Et par uger, faktisk.
-Men lige nu går der rygter om, at… -Padín-familien vil have den.
-Der er rygter… -Sådan er det.
Rygtet siger, at de vil byde meget højt,
og at de ikke vil tjene på baren.
Men hvorfor? Jeg mener…
-Fordi… -Ved hun, hvem vi er?
Mor, vil du lade mig tale ud?
-Jeg har hørt om det, men ved ikke… -Har du hørt det, ved du det.
-Godt. Lad os gå. -Nej, mor.
Nej, vent. Undskyld.
Undskyld.
Jeg har måske sagt noget galt eller ikke forstået det korrekt.
Okay. Sig frem.
Min tvivl var, at så vidt jeg ved,
hvilket ikke er meget,
skete alt det for over ti år siden.
Så jeg forstår ikke hvorfor nu.
Fordi deres far bliver løsladt.
Han har siddet i fængsel længe
og bliver løsladt om et par dage.
Ved at gøre det på en måde…
Alle skal se, at han aldrig tilgiver.
Aldrig.
…Manolo i position.
Simón åbner. Fabián til Simón.
Det var tæt på…
ALGECIRAS-FÆNGSLET
Godaften.
-Hvordan har du det i dag, Padín? -Godt. Pissegodt.
Kommer der fliser op?
Keramikfliser. Helt til loftet.
Vent. Jeg henter en prøve.
Tak.
-Jeg ville elske et walk-in-closet. -Ja.
-Hvad er der galt? -Hvad hvis jeg bliver forflyttet?
-Forflyttet? Hvorhen? -Hvor som helst. Du ved, hvordan det er.
Fokuser. Vi må beslutte os i dag og lægge udbetalingen.
Jeg ved ikke, Marta.
Det er bedre ikke at blive for komfortabel.
Skal vi være på gennemrejse hele vores liv?
Undskyld, men jeg må afsted.
-Gå ikke. -Det er vigtigt, jeg må gå.
-Det her er også vigtigt. -Bed dem vente.
-Kom så! -Ja! Her er den endelig!
Vi tørstede.
Tak.
-Har du set dem? -Ja da.
De ser ud, som om de keder sig.
De har ikke engang råd til en cola med de diæter, de får.
Får du brug for mig, når fyren kommer?
Nej. Bliv her.
Der er han.
Hvad så der?
-Hvad så, mester? -Hvordan går det?
Hvem er han? Kender vi ham?
Det tror jeg ikke.
Hvor skal de hen?
-Jeg kan godt gå. -Ja, gå.
Marta? Vent. Jeg kan ikke høre dig, Marta.
Vent lidt.
Hvordan besvimede du?
Jeg ville gå på toilettet og…
Jeg husker ikke meget af det.
Da jeg vågnede, lå jeg på ryggen på gulvet og…
Hvornår kommer du?
Jeg beklager. Jeg er i Madrid.
-I Madrid? -Ja. Jeg kan ikke sige noget.
Jeg forklarer, når jeg kommer.
Hvordan går det? Har du det godt nu?
Selvfølgelig ikke. Jeg er på skadestuen.
Jeg ringer senere.
-Lad mig præsentere dig. -Hej.
-Det er min ven, Paola. -Hej. Godt at møde dig.
-Hvordan går det? -Godt.
Hvad så?
Han er stadig derinde og taler med nogen.
Men jeg så ham ikke.
-Se. -Ja.
Kan du lide den?
Den er fin, men jeg skal bruge en større.
-Større? -Ja.
Sikker?
Større.
Den bliver svær at transportere.
Tænk ikke på det. Vi tager os af det.
-Større. -Okay.
Hun er til italieneren! Hold da kæft!
-Se. -Nej.
Nu sker det.
Vi har ikke bestilt noget.
-Det er fra de herrer. -Hvilke herrer?
Skål!
Jeg mangler en!
-En hvad? Tæl. -Der mangler en.
-En pige, hende den flotte. -Hvad? Har du mistet hende?
Ti stille, og lær at danse.
For fanden! Så du deres ansigter?
De troede, nogen flirtede med dem.
-Nogen flirtede med dem! -Det sker aldrig for dig, Toño?
-Hallo? -Ved vi, hvem det var?
Helt ærligt?
Ved I, hvem der stak os?
Ja, det ved vi.
I ved, hvad I skal gøre nu, ikke?
Hvad? Vi bør holde lav profil.
-Det endte også godt. -Gjorde det?
Selvfølgelig. Det var smukt. Som magi.
De så væk, og vi ordnede det, vi skulle. Hvad er problemet?
Hvis folk synes, det er okay at fucke med os,
så fucker de med os.
-Fint. -Jeg regner med dig.
-Daniel! -Farvel.
Ved du hvad?
-Hvad? -Jeg er tilmeldt Zamora halvmaraton.
-Wow! -Om en måned.
-Så du nyder det? -Jeg holdt op med at ryge.
-Flot. -Det føles godt.
At vågne tidligt, tage løbesko på…
Og selskabet, selvfølgelig.
Tager du ikke med?
Du kunne sætte farten.
-Du besvimer. -Så stop lidt.
-Det sker, når man løber med tømmermænd. -Tømmermænd? Hvad er det?
Du har ret. Jeg er færdig.
Det er ikke sket før. Måske fordi jeg ikke løb.
Hør lige her.
Er det sandt, at du vil overtage baren?
-Hvem siger det? -Berta og Laura.
De bad mig om at repræsentere dem.
Så du klarer dig godt.
-Du tjener kassen på den sag. -Jeg mener det.
Vil du overbyde for at smide dem ud?
Seriøst?
Spørger du som advokat?
Eller bare for sladren?
Okay, tid til at stå op!
Marco, det er meget sent!
Kommer du for sent, lukker de dig ikke ind.
-Kom nu. -Kommer.
Jeg siger dig, de tror, vi er idioter.
Måske er I det.
Tror de, vi ikke ved, at de kulegraver alt
for at finde de penge, din far begravede?
Sig noget, Natalia, skat!
Hvad sker der med jorden, når vi deler den op?
De giver os det, de har tjekket.
-Hvorfor siger du det? -Det er sandheden!
Du ved ikke, hvordan mine brødre er. Vi har allerede talt om det.
Det er lige meget, hvem der får jorden. Når de finder dem, bliver de fordelt.
Og det skal jeg tro på.
Ja, for sådan er det.
Jeg stoler på mine brødre. Jeg kender dem. Du har aldrig kunnet lide Nilo.
Hul i Nilo! Nilo kan heller ikke lide mig, vel?
Og derfor gør jeg, som jeg gør. For at beskytte os. Så ingen snyder os.
Ingen snyder os. Der er intet at beskytte. Sådan er det.
Skal jeg sige, hvor vi har det hele fra?
-Flot! Du skal bare træde i det. -Jeg træder ikke i noget.
Du husker dårligt. Mine brødre altid støttet os.
Hent noget sukker.
SES VI EFTER SKOLE?
JEG KAN IKKE…
Stop, Carmelo. Så Marco ikke hører dig.
JEG SKAL VÆRE SAMMEN MED MIN MOR
DEN DER TING PÅ RÅDHUSET ER I DAG
Hør, jeg har intet imod dem.
Og?
-De har en gæld at betale. -Til hvem?
-Andre mennesker. -Det er da længe siden, ikke?
Hvis det var op til mig… Men de lokale er ikke enige.
Er den offentlige udskamning ikke straf nok?
For ikke at tale om, at miste en mand og far.
-Du har undersøgt sagen. -Det er mit job.
Jeg har også gravet lidt. Du ved?
Dimitteret cum laude,
job i et af Madrids største firmaer før dimissionen.
-Har du efterforsket mig? -Jeg var nysgerrig.
-Og? -Nu er jeg endnu mere nysgerrig.
Du havde et godt job for nogle vigtige folk,
og pludselig ender du i Cambados. Er det ikke sært?
-Jeg behøver ikke forklare mig for nogen. -Heller ikke jeg.
Jeg havde et problem med en klient.
En vigtig klient, der blev besat af mig.
Skete der noget?
Nej, det var bare chikane,
men der var ingen vidner, og det blev værre…
Anmeldte du det ikke?
Nej.
Han var meget magtfuld og…
Det havde været enden på min karriere.
Så du rykkede teltpælene op.
Ja.
Jeg tog beslutningen.
Jeg tog min bil, begyndte at køre og endte her.
Hør her.
Vi laver en aftale.
Jeg fjerner mit bud på baren.
Okay. Og til gengæld?
Til gengæld hjælper du mig,
som du hjalp de vigtige folk i Madrid.
Med skatteunddragelse, men lovligt.
-Okay, men… -Nej.
Der var ingen men i Madrid. Og de folk var idioter.
Vil du ikke hjælpe en god fyr som mig?
SYGEJOURNAL
Hvad er der helt præcist galt?
De ved det ikke endnu.
Der står, at de har fundet en svulst…
Ja, en knude på størrelse med en kikært.
De ved ikke, om den er årsag til besvimelserne.
-De skal lave flere tests. -Ja.
Jeg kender en på Hospital Marañón i Madrid.
Jeg beder dem lave nogle tests der.
-Nej. -Hvorfor ikke?
-Der er læger her. -De er bedre der.
-Jeg stoler på lægerne her. -Fint, men…
Du skal ikke ringe til nogen.
-Jeg har forklaret, hvad der skete. -Du forklarede intet.
Men det er fint.
Du kan ikke fortælle mig, hvad du laver, med hvem eller hvor.
Jeg passer bare mine egne sager.
Efter at have overvejet de tre indkomne bud på affaldshåndtering,
har kommissionen valgt Limpiezas Bayón, som dermed fornyer sin kontrakt.
Det firma tilhører også dem.
Lad os gå videre til næste punkt på dagsordenen.
Bevilling til drift af havnebaren.
Rådet modtog kun ét bud på denne bevilling
fra Berta Figaredo García, den nuværende kontrakthaver.
I betragtning af at fru Garcías bud
opfylder minimumskravene, forlænges kontrakten i ti år.
Tillykke.
Tak. Mange tak.
Jeg ved ikke, hvordan du gjorde det.
-Hej. -Hej.
Undskyld, jeg kommer så sent, men mor insisterede på at give dig denne.
Den bedste tortilla i Cambados.
Det siges.
Mange tak.
Vil du ind?
-Sikker? -Ja. Hjælp mig med at spise den.
Ellers tager det en hel uge.
Okay.
Jeg læste lidt mere om det, der skete.
Din fars forsvinden og alt det der.
Åh ja.
Ja.
Jeg ved ikke…
Det er svært at forestille sig, hvordan det er.
Jeg var barn, da det skete.
Ingen fortalte mig noget, så jeg blev særlingen.
Folk gloede på mig.
Nogle med foragt – andre med medlidenhed.
Rygterne fortsatte i årevis.
Rygter om hvad?
De sagde, min far besøgte os om aftenen.
-Var det sandt? -Slet ikke.
Han vendte aldrig hjem. Men ingen troede på det.
Måske kunne han ikke.
Jeg ved ikke, om du troede, de havde fundet ham.
Nej. Slet ikke.
Men…
Nu ved jeg, han er død.
Hvordan det?
En notar fra De Kanariske Øer ringede for nogle måneder siden
for at give os nogle penge.
Han sagde, de var fra en anonym.
Og du tror, det var din far?
-Hvem kunne det ellers være? -Ja.
Måske fortrød han, at han var en idiot.
-Ikke? -Jo.
"Hvis de tager den, brænder jeg den ned."
-Bare sådan. -Intet pis med bedstemor.
Hun er speciel.
Da vi tog på rådhuset den morgen, hun var sikker på, de smed os ud.
Og din mor?
Hun sagde, at vi alle ender i fængsel på grund af hende.
Tænk, at de forlængede kontrakten.
Jeg har aldrig set dem så glade.
Jeg sagde det jo. Padín er i fængsel, og Daniel er ligeglad.
-Han er en flink fyr. -Jeg glemmer altid, at han er din gudfar.
Han smiler og giver omgange,
men han er lige så involveret som de andre.
Ligesom din bedstefar. Indtil han skiftede side.
Hvad?
Nej, giv mig ikke det blik.
-Det er sandt. Det er, hvad det er. -Er det?
Ingen er tvunget ind i noget.
Folk gør det, fordi de vil.
Hvad lærte vi i økonomi?
Så længe der er efterspørgsel…
María.
Altid det samme.
I aften i raposoernes bar.
Okay.
Sikker?
Jeg vil tale med din chef.
Vent, jeg må…
Hallo?
-Goddag. -Godmorgen.
Hvad er det?
Det er filerne,
jeg skal aflevere til dig efter min klients ordrer.
Fra nu af er de dit problem.
Okay.
Tak, fordi du kom med dem. Det behøvede du da ikke.
Jeg kunne have bedt Rosa hente dem på dit kontor.
Intet problem, tværtimod.
Det er en fornøjelse se alt det her.
Ja.
Mange tak.
Du klarer dig godt, ikke?
Jo.
Men du narrer ikke mig.
Hvabehar?
Jeg køber ikke din spontane ankomst til Cambados.
Hvorfor? Synes du ikke, her er rart?
Jo, det er et skønt sted.
Men du er her ikke for det gode vejr.
Jeg tror, det er en del af en meget gennemtænkt plan
for at vinde Daniels tillid.
Din tidligere klient.
Den stakkel kan ikke modstå
et par gode ben, når han ser dem.
Rosa, vil du vise advokaten ud?
Du har måske snøret ham,
men jeg må advare dig om, at ingen narrer Padín senior.
Tak, fordi du kom.
Skynd dig med de kartofler.
Ja, bedstemor.
Din carajillo. Ellers andet?
Ikke lige nu, men bliv i nærheden.
Samu, drink?
Ingenting tak. Jeg har ondt i maven.
Kan du give ham et glas ingenting?
Skal jeg svare på den?
Helt ærligt, du ligner lort.
Jeg ved det.
-Hvorfor ringede de til os? -Hold nu kæft.
Har du spist noget dårligt?
Det må være det griseøre, jeg spiste.
Det er nemt at afhjælpe. Alkohol ordner det.
Laura, vil du hente Samu en drink?
-Nej, vent. Måske kamillete. -Okay.
Jeg går på toilettet.
Jeg kalder, hvis der sker noget.
ANONYM SE AT KOMME VÆK
Søde! Regningen, tak.
Vil du ikke snakke?
-Du ringede til mig. -María, når du kommer i det humør…
-Så nu er jeg humørsyge. -Det er bare småsnak.
-Det betyder ikke noget. -Det er din mening.
Det er ikke så slemt.
Der kommer nogen.
Hvad mener du med "nogen"?
Folk med balaklavaer.
-María, hvad sker der? -De…
Jeg ved ikke, hvad der sker. Jeg ringer tilbage.
María?
Pis.
Marco, går du?
Skal du ikke spise med?
Hvad fanden vil I her?
-Ud! -Slap af.
-Jeg ringer til politiet! -Laura, bland dig udenom!
-Slip hende! -Slip mig!
-Roligt. -Lad hende være.
-Hvor er han? -På toilettet. Hvorfor?
Hvad sker der?
Tilbage, forbandede stikker!
-Nej, jeg vil ej! -Mor, gør, som de siger!
Laura!
-Bliv der. -Lad mig være!
Hallo? Politi?
Jeg har brug for hjælp i havnebaren i Cambados.
-Kom så. -Hvad laver du?
-Laura! -Hold op. Jeg har det ikke godt.
-Hold op. -Laura!
-Hvad laver du? -Der foregår intet, vel?
Det er da løgn, Samuel!
Ingen opkast i bilen.
María! Hvad skete der?
De tog ham med.
Slap af. Hvem?
Samuel.
Rolig nu.
-Er det hende? -Ja.
Hej, Felisa.
Du har besøg af en meget smuk dame.
-Mange tak. -Kender jeg dig?
Nej. Du kender mig ikke.
Jeg vil gerne stille nogle spørgsmål. Hvis det er i orden?
Spørgsmål? Til mig?
-Jeg kan ikke huske noget. -Nej. Men jeg tror, du husker det her.
Mine noter siger, at du hedder Felisa Porto.
Ja. Det er korrekt.
Der står også, at du ejer en konservesfabrik,
tre luksusbiler og et hus i El Grove.
Har han sendt dig?
-Hvem? -Min lille Daniel. Hvem ellers?
-Skal jeg skrive under på noget? -Nej, Felisa.
Det er det hele.
Det er ikke underligt.
Felisa har arbejdet for os, siden jeg var barn.
Så jeg betaler for plejehjemmet.
Og til gengæld står hun som ejer af aktiver
for over fire millioner euro, inklusive dette hus.
Jeg måtte gøre noget, ikke? Alle slægtninge er blevet udelukket.
Det er blevet sværere. Felisa er perfekt.
-Fordi hun ikke er slægtning. -Det er hun så godt som.
-Jeg stoler på hende, hun elsker mig. -Det ved jeg.
Hvorfor er du så bekymret?
Det kræver kun, at nogen besøger plejehjemmet
og bekræfter, som jeg gjorde,
at hun ikke kan forvalte de aktiver.
Eller retfærdiggøre den indkomst.
En inspektion ville let kunne lægge to og to sammen.
Derfor er du her, ikke?
For at få mig ud af problemer. Ikke?
Torres.
Hvad?
Okay.
Fantastisk, tak.
Hallo?
Vi har Samuels tracker.
Se, om I finder andet i området.
Spørg mariscadoraerne.
De siger, de ikke har set noget. Men spørg dem alligevel.
Vi må finde Samuel, før det er for sent.
-Er du med? -Okay.
Kom i gang.
Har du tid i morgen?
-Til? -At se på en forretning.
-En investering. -Javel.
Det er bedst at tjekke, ikke?
Udmærket.
Naranjo, ingen nyheder her.
Udover advokaten har ingen været der hele dagen.
Super.
Hold mig underrettet.
-Castro holder øje med skrotpladsen. -Du hører fra mig.
Dater du den fyr?
-Jeg vidste, du kom. -Dater du ham eller ej?
-Han hedder Marco. -Jeg kender hans navn.
-Han er Toño og Nilos nevø. -Det er min sag.
Kom nu, María!
Hvem tror du, der hentede staklen?
Det var Toño. Jeg hørte ham, da de gik.
Og hvorfor kidnappede de ham i baren?
For at vise, at de kan gøre, som de vil.
De ejer alt her i byen. Og alligevel…
Marco er ikke som sine onkler.
-De har det samme blod. -Og hvad så?
Marco og hans forældre er ikke involverede.
-Sagde han det? -Ja.
Og du tror ham?
Godmorgen.
Lige til tiden.
Altid. Arbejdet først. Lad os køre.
Maria! Hvad er der galt?
Okay. Din mor synes ikke om, at vi dater.
-Skældte hun ud? -Hvad gør de ved Samuel?
-Hvorfor spørger du mig? -Jeg hørte din onkel Toño.
-Hvad taler du om? -Det ved jeg ikke.
Tror du, de kidnapper folk?
Hvordan kan du sige det?
-Bliver vi forfulgt? -Måske. De forfølger mig altid.
Er de også efter mig nu? Super.
Slap af. Du får ikke en fartbøde.
Derfor har jeg ingen klip i kortet som visse andre.
Du har ikke fortalt mig, hvor vi skal hen.
Nej.
-Og det gør du ikke. -Jeg har ret til at tie, ikke?
Du får se. Kør ligeud.
Følger de efter os på grund af den forsvundne sømand? Eller…
Ingen anelse.
Og som jeg sagde, modsat hvad mange tror…
Er du ikke skyld i alt, der sker her.
Godt.
Nemlig. De kommer til at kede sig.
Hej, onkel! Hvad så?
Se, hvem det er. Min yndlingsnevø.
Hvad laver du her?
Har du ikke bedt mig komme?
Og du gør altid, som din onkel siger?
-Hvis du skal skælde mig ud, onkel… -Nej.
Lad os ikke gentage forleden, okay?
Ikke mere losning.
-Men alle… -Ikke noget men.
Du skal studere.
Få en uddannelse, så du ikke bliver som os.
Jeg ville bare hjælpe.
Med at losse for småpenge?
Som da jeg var på din alder?
Det er et lortejob.
Og den forsvundne sømand?
Hvad?
Hvad gør de med ham?
-Skulle jeg være involveret? -Ingen anelse.
-Hvem har sagt det? Din far? -Nej.
-Han kæfter altid op. -Han har intet sagt.
-Gå så. -Skal jeg gå?
-Ja. -Ja.
-Ikke mere losning. -Okay.
-Farvel. -Farvel.
Hvad så?
Er han sulten?
Giv ham noget at spise. Han skal jo ikke dø.
Hvad skal jeg gøre? Gå på McDonald's?
Der burde være nogle dåser.
Den lukkede for en måned siden, der burde være noget.
Se dig omkring.
Marco.
Marco, hjælp mig.
Hvad laver du her?
Parker her.
Kom.
Nå?
Hvad siger du?
Køber vi et fly?
Selvfølgelig ikke. Vi flyver derover.
-Det er løgn. -Sæt mobilen på flytilstand.
-Mener du det? -Selvfølgelig!
Kom.
I høje hæle.
-Du kunne have advaret mig. -Det havde ikke været sjovt.
Jøsses…
Jeg ved ikke rigtigt.
Klar?
På din venstre side kan du se dem, der missede flyet.
Se på dem. Som køer, der ser på et forbipasserende tog.
-Hvad mener du med "fløj væk"? -Bogstaveligt talt.
Tekster af: Anja Molin