OVO JE IGRANI PRIKAZ STVARNIH PRIČA I DOGAĐAJA.
-Tata? -Jesi pobijedila ili izgubila?
Kakvo je to pitanje? Pobijedila.
Naravno. Ti si lavica.
Hvala na komplimentu, ako je to bio kompliment.
-A ti? Čime se baviš? -A što misliš? Čistim k'o pas.
I dalje se čudim kolike su ljudi svinje.
Jesi li pomislio da ti se možda osvećuju što im skupo naplaćuješ plovidbu?
Mora da je to. Slušaj, kad onda dolaziš?
Ne znam, imam puno posla. Svakim danom imam sve više sporova.
Zar moram angažirati idiote iz tvoga ureda da bih vidio svoju kćer?
Ne. A Uskrs?
-Nekako ću se osloboditi, može? -Obećavaš?
Dogovorimo se.
Obećavam ako me odvedeš u svoju tajnu uvalu.
Aha, onu u koju ne vodim turiste. Dobro, vidjet ćemo.
Moram ići, stigli su. Može?
Da, i onda sam ja radoholičarka?
Neki par. Nadoplatili su da budu sami.
Dobro, šaljem veliku pusu, kćeri.
Pusa, tata.
Bok, kćeri. Jako te volim.
I ja tebe.
-Pusa, bok. -Bok.
GALICIJSKE BANDE
„Ja, Jorge González,
broj osobne iskaznice 08997361-E, s prebivalištem u Fuerteventuri,
ostavljam svoju imovinu u jednakim dijelovima.”
TRI MJESECA POSLIJE
„Prema tome, kuća u ulici Naranjo 42
i brod registarske oznake E74874
ostavljam partnerici Teresi Soriano i kćeri Ani González Soriano.”
Ovdje je dodan kodicil.
„Što se tiče sredstava na računu AF347488397…”
Kakav je to račun?
Ne znam.
-Onaj za održavanje broda? -Ne.
Privatni račun, samo na njega.
„Sav iznos s navedenog računa treba bez odlaganja i ravnomjerno predati
gđi Berti Figaredo i Lauri Silva,
s prebivalištem u Cambadosu, provincija Pontevedra.
Također je moja volja da se navedenima ne otkriva moj identitet,
već da transakcija izgleda kao anonimna donacija.
Potpisao 14. svibnja 2018. g. Jorge González.”
Tko su one?
Ne znam, dušo. Nemam pojma.
Nemoguće.
Izbacilo mi je ovo.
SILVA SVJEDOČIO PROTIV PADÍNA
To je on, mama. Pogledaj.
Da je tvoj otac zaštićeni svjedok?
To je zapravo jedino objašnjenje. Tri mjeseca razmišljam o tome.
Novo ime, novi život…
Ana, sve mi je govorio.
Putovanja oko svijeta, trgovačka mornarica…
Mama, sve je to izmislio.
Bila je to priča.
Pred nosom ti je, a odbijaš shvatiti.
Bio je krijumčar. Izdao je partnere,
napustio obitelj i sakrio se ovdje.
To je istina.
Sve drugo…
Sve je drugo laž.
SILVA SVJEDOČIO PROTIV KLANA PADÍN
Znaš li onaj izraz „biti ljeniji od čuvarove kute”?
Misli se na čuvare zakona.
-Odjebi, Padíne. -Ti odjebi, Muñiz.
Nosim ti poklone, a ti me vrijeđaš.
Izazivaš vraga, traži te državna policija.
Nemoj zezat'. Znam, stari.
Daniele, zakasnit ćemo.
No? Kasnim zbog tebe. Ideš ili da nađem drugoga?
Mnogi tvoji kolege čekaju u redu da se ubace.
Samo da znaš.
Računaj na mene.
Super. Sviđa mi se entuzijazam. I ja volim tebe.
-'Ajmo, Marcial! -To!
-Daniele, ondje je dvoje… -Vidio sam ih. Preočiti su.
Ne možeš se riješiti jebenih murjaka.
Bez brige, dobro je što nas vide.
Tako je!
-Gore! -To!
-Evo ga. Nagazi, Nilo! -'Ajmo!
Kako ide?
-Ništa. -Kvragu.
-Čudno da je još nisu pronašli. -Znam, ne živciraj me.
Idemo!
Ne, jebote.
O, ne!
-Nilo! -Jebemti!
-Kakva katastrofa. -U vražju mater.
-Eno ga! -Izlazi.
Idemo.
-Jesi li dobro? -Da.
-Jebote. -Majko mila.
-Čovječe. -Evo ga.
Rekao sam ti.
Pretežak si za auto, manje jedi.
-Jesi li dobro? -Da.
Izgubio sam mnogo novca zbog tebe.
Kakav novac? Odjebi. Dobri ste si.
Nikad ne vadiš novčanik.
-Slomit ćeš vrat. -Očito je da ste braća.
-Mučiš se gore od Deportiva. -Uspio bih, jesi li vidio?
Vidio sam i pad.
Želiš nam razbiti sve aute?
-Baš sam smotan. -Platit ćeš štetu.
-Da, lupaj se po glavi. -Dobro sam.
-Što je? Daj. -Dobro sam.
Nisam skroz dobro. Drži me da mi bude bolje.
Ne propušta priliku.
-Što je? -Najebali smo, šefe.
Što se desilo?
Morali smo puno kružiti. Ostali smo bez goriva.
-Bez dopune nećemo stići nikamo. -Dobro, čekajte ondje.
Manolo, gasi motore. U pizdu materinu. Moramo ga čekati.
Čekati ovdje s ovoliko koke?
Koga vraga hoćeš od mene?
Evo ga.
-Što se dogodilo? Idem. -Ne, bez brige. Smiri se.
Reci da ti se vrti, ja ću se riješiti murje.
Može. Dobro.
Hej, gubi svijest!
Gdje su, dovraga?
Nemam pojma.
Nisu ondje?
Hitna je odvezla Nila, Daniel i ostali su nestali.
Idemo u bolnicu provjeriti jesu li ondje.
Ne, nisu u bolnici.
Nešto se dogodilo. Dobili su dojavu.
Izlaze na pučinu, sigurno imaju skriveni brod.
Moramo ga naći, u redu?
Dobro.
Kreni.
Ana.
Imaš li Machadove spise?
Imam, Susana ih fotokopira.
I što misliš?
Težak slučaj, no pobijedit ćemo.
Dobro. Ti si najbolja.
Osjećam se izdano. Nije bio poput drugih roditelja, shvaćaš?
Da, istina.
Osjećala sam se kao da imamo pakt.
-Pakt? -Da, poput…
Kao da je znao sve o meni, shvaćaš?
Rekla sam mu ponešto što nisam čak ni tebi.
Ne razumijem zašto nije imao povjerenja u mene.
Ni u tebe. Ni tebi nije vjerovao.
Ne znam, Ana.
Ali znam da ne mogu živjeti s tom gorčinom.
Ovo ne mijenja što sam osjećala prema tvojem ocu…
-Mama, oprosti. -Što smo svi proživjeli.
-Mogu li te nazvati poslije? -Dobro.
-Ne brini se, dobro sam. -Nazovi me.
Dobro, čujemo se.
Vaše je odredište Cambados u Galiciji. Predviđeno vrijeme dolaska je 14.45.
Bok, mama.
-Bok, dušo. Kako si? -Dobro.
Baš je bučno ondje.
Da, nekakva je fešta u blizini.
Zar nisi u Madridu?
Ne, nisam u Madridu. Ja sam…
Stalno sam razmišljala o svemu i počela gubiti razum, pa…
Uzela sam slobodne dane.
To je sjajno.
Koliko si uzela?
Koliko? Ne znam.
Mislim da ću improvizirati, za promjenu.
IZNAJMLJUJE SE
To je izvrsno, dušo.
-Nazvat ću te poslije. -Dobro.
Dobro, bok.
Otvorite!
Idemo.
Vozi.
Polako. Mirno.
Polako.
-Toño! Napuni kanistre. -Idem, jebote.
-Idemo. -Što je, Nilo? Još si na analgeticima?
-Požuri se. Idemo. -Hajde.
Idemo, 'ajde.
-Sad ti se žuri? -Nisam ja kriv. Hajde, Indiana Jonese.
Manolo, drži uže. Stiže, Daniele.
Sad ćeš ti čekati, dovraga.
Javljeno je carini.
Torres, zašto već nisu u zraku?
Moraš više jesti. Zovu. Drži ovo.
Dobro.
Reci.
Poletjeli su.
-Idu li ovamo? -Idu prema vama.
Dovraga. Pepe, okreni na istok. Usidrite teret dvije milje dalje.
-A ptica? -Mi ćemo to riješiti.
-Dobro. -Hajde, idemo!
Prilazimo rijasu Arousa.
Meta locirana.
Idu na jug. Šaljem koordinate.
Patrola je u pokretu.
Želiš se kladiti?
Na što?
Što misliš? Da će nas uhvatiti s tobom za kormilom.
-Tisuću eura! -Deset tisuća da se nećemo dočepati kopna.
Žao mi te je.
Moramo ih zaokupiti.
Samuel i Pepe neće brzo biti gotovi.
Ulaze u farmu, prati ih.
Carina je ondje.
Amfibija 1, idi na koordinate.
Desno!
Ovo je policija! Ugasite motor!
Idemo ih namučiti.
CARINA
Opa!
Ugasite motor.
Odmah ugasite motor.
Odakle se stvorio?
Nagazi, dovraga! Za vratom su nam!
Dolaze u paru, ovdje je još jedan brod.
Brže!
Poljubite me u dupe!
Ovo je policija, ugasite motor.
Kako nam ide?
Gotovi smo! Zalijepili su se za nas!
Ugasite motor.
Amfibija 2 ide prema meti.
Prespor si. Već bismo bili kod kuće da ja upravljam.
U skrovište!
Slijedi metu.
Brže!
Koga vraga izvode?
Završimo ovo krstarenje.
Daj, još ovo! Skreći! Evo, majstore!
Drži se, nemoj pasti!
Brzo! U šumu!
U pizdu materinu! Tko te učio parkirati?
Hajde.
-Manolo, imaš li koordinate? -Imam ih, u vražju mater. Imam.
Eno ih.
Nema poziva. Ravno u ćeliju. Ne želim da ni s kim razgovaraju.
Hej, jesi li vidio kako sam parkirao?
-Jesam. -Nevjerojatno.
-Imao si težak dan. -Istina. Da vidimo…
Hej!
Kvragu, Muñiz, ne plaši nas.
Hajde, ulazite u prokleti auto.
-Što je? -Duguješ mi 10 000 eura.
Kako da ne.
Izvukao sam nas.
Hajde.
Živio Muñiz, živjeli kralj, zakon i red.
CIVILNA GARDA
Bok, mama.
Bok. Nismo se čule danima. Kako si?
Puno radim.
Zatrpana sam otkad sam se vratila.
Ferrán me izrabljuje. Spisi mi izlaze na uši.
-Aha. -I znam…
Propustila sam poneki tvoj poziv,
ali ne stignem ni oprati rublje.
Ana, prestani. Molim te.
Hoćeš li mi reći što se događa?
Što se događa s čime?
Zabrinulo me što se ne javljaš, pa sam nazvala tvoj ured.
Što si učinila?
Da, znam da više ne radiš ondje. Zašto mi nisi rekla?
Dovraga.
Nisam te htjela zabrinjavati.
Bolje je lagati?
-Ja sam u Cambadosu. -Što?
Mama, vidi. Slušaj.
Moram znati, a odgovori su ovdje.
Ne, Ana. Slušaj me, to je ludost.
Zato ti nisam htjela ništa govoriti.
Iskreno, mama, sve je pod kontrolom.
-Vjeruj mi. Javit ću ti se. -Ne…
Dobro, i?
-Trebaš me za šankom ili što? -Rekla sam ne, María. Ne ljuti me.
Evo.
Plaća se prva stanarina, polog i provizija.
Nikakav problem. Mogu li zadržati namještaj?
-Da, sve ostaje kako jest. -Savršeno.
Ovo je dobra lokacija, sve je blizu. Ne poznajete grad?
Ne, nisam nikad bila.
-Niste ni iz Galicije. -Ne, dolazim izdaleka.
Lijepo. Ovdje je uvijek sve isto. Lijepo je vidjeti nova lica.
Što ste rekli, zašto trebate ured?
Nisam rekla.
Odvjetnica sam.
MJESEC DANA POSLIJE
Zafrkavaš me, Nazario. Ne govori to.
Reći ću ti kako jest.
Ne izgleda dobro. Imali smo vraški lošu sreću.
Dobili smo tvrdog suca.
Tko je ona?
Neka nova, na internetu piše da se bavi financijskim pravom.
Odmah se prijavila da bude javna braniteljica.
Možda nam se Bog smilovao.
Kako se zove?
Oprostite, Ana?
Da.
Ana?
Daniel Padín, drago mi je. Oprostite, ukrast ću je nakratko.
-Možemo li? -Ispričajte me. Da.
Želim da me zastupate. Hoće li to biti problem?
Neće, može.
Dat ću vam posjetnicu, dođite sutra u moj ured…
Ne, saslušanje je sad.
-Sad? -Upravo sad.
Hoćemo li?
Ovuda.
Slučaj 2840. Daniel Padín.
Prometni prekršaj, obijesna vožnja.
-Je li optuženi prisutan? -Da, gospodine.
Ako smijem, časni sude, prijavila bih promjenu branitelja.
-Vi ga mijenjate? -Da.
Slažete li se?
Odlično. Nastavimo, molim vas.
Nije bilo loše, zar ne?
„Nije loše”? To je bilo čudo. Mislio sam da će mi ovaj put oduzeti dozvolu.
Imate još samo dva boda, nije puno.
Meni jest. Znaš li koliko je važno…
Ispričavam se. Možemo li prijeći na „ti”?
Da, naravno.
Znaš li koliko je važno da ne moram ovisiti o drugima za prijevoz?
U mojem poslu.
Čime se bavite?
Oprosti, čime se baviš?
Zar ne znaš?
-Ne. U suprotnom ne bih pitala. -Ne vjerujem ti.
Ovo je malo mjesto. Nema tajni.
Nova sam, ovdje sam tek mjesec dana.
Dobro, recimo da se bavim uvozom.
Što je?
Ne, netko mi je rekao da je tvoj odvjetnik…
-Nazario. -Da. Kažu da je vrlo iskusan.
Da.
A svejedno si tražio mene.
Da. Vidjela si Nazarija, zar ne?
Volim ga i svašta mi rješava,
ali već na prvi pogled shvatiš…
Mislim, da je mutan, uvijek brani kriminalce.
-Dok ti… -Dok ja…
Poštena si, idealist, žena bez predrasuda. Zar ne?
-Dobro, upalilo je, pa… -Ne, nije samo „upalilo”.
Bilo je to čudo, a čuda se moraju proslaviti.
Častim te večerom večeras
u prijateljevom restoranu s Michelinovom zvjezdicom.
-Što? -Samo…
Žao mi je, imam obveze.
Onda sutra. Moraš jesti kad-tad.
Ne mogu ni sutra.
-Ne možeš? -Ne. Žao mi je.
Puno obveza za pridošlicu.
Bez brige, bit ćemo u kontaktu.
Da?
Naravno, moram ti poslati račun.
UHIĆENO DVOJE SURADNIKA KRIJUMČARA DANIELA PADÍNA
-Što je ovo? -Što misliš?
Padín?
Bože, Ana. Znam da me se ne tiče…
Rosa, dobro je. On je samo zahvalan klijent.
Nije bilo koji zahvalni klijent, već Daniel Padín, sin starog Padína.
Da, znam.
Znaš tko su oni? Njihov je slučaj dospio u nacionalne vijesti.
Ime mi zvuči poznato, da.
-Operacija „Lisica”. -Dobro.
Prvi uhapšeni narkobos odavde.
Otac mu je još u zatvoru?
Da, ali uskoro će biti pušten.
Presude su se nizale jedna za drugom
i još služi kaznu, ali izlazi na uvjetnu.
Preko dana radi na parkiralištu u Algecirasu.
Vozim te u Madrid.
Drži se blizu, pojurit će svakog trena.
U pizdu materinu.
-Izmjenjuju se tri vozila? -Da.
Ovo je prvo, pratilo nas je u Cambadosu. Misle da smo glupi.
U tvom slučaju nisu u krivu.
Jedi govna, klaune.
Opusti se. Oni rade svoj posao, mi svoj.
Da.
Hajde, idemo.
Nagazi, pobjeći će nam.
BOLNICA
Onamo.
Kvragu. Na drugom su katu, idemo.
Idemo na treći, možda su ondje.
Idemo stubama.
Imali smo problem, Macario.
Tako se čini.
Ali označili smo teret.
Kad se sve smiri, izvući ćemo ga. Vidjet ćeš.
To ne prolazi kod nas.
Bez uvrede, ali dogovorili smo se s tvojim ocem.
Mislili smo da može upravljati i kontrolirati situaciju iz zatvora,
no ispada da ne može.
Ispada da se policija ne može kontrolirati.
Ne uvijek.
A kako znam da se neće pojaviti kad odeš izvući robu?
Zato što ja tako kažem. I točka.
Gajimo neke sumnje.
A sumnje nisu dobre u ovom poslu.
Ne znam.
Možda Padíni više nisu kao nekad.
Ili možda moramo početi kucati na neka druga vrata.
Vjeruj mi, trebaju te zanimati samo naša vrata.
Prati me.
-Provjeri parkiralište. Idem gore. -Javim ako nešto vidim.
Duguješ mi ručak.
Kad god želiš. Puna morska plata, znaš kako to ide.
Hvala ti, José Luis.
Nemamo mnogo vremena.
Za šest sati moram biti u prokletom zatvoru.
-Dakle, istina je? -Što?
Rekli su mi da trčiš svaki dan.
Rekli su ti?
Upozorio sam te, ovdje nema tajni.
Da, čini se da sam glavna vijest mjeseca.
-Barem tjedna. -Možemo li prošetati?
Naravno, to je zdravo.
Što cura poput tebe radi ovdje?
Pa…
Zarađuje za život.
Zato sam ovdje. Opet trebam tvoje usluge.
Što je? Opet si dobio prometnu kaznu ili što?
Moguće. Nije za mene.
Zastupala bi neke ljude uhićene prije nekoliko dana.
Aha.
-„Neke ljude”. -Da.
Znaš što?
Ako opet pokušavaš prodati onu foru
poštene, idealističke odvjetnice da smekšaš suca, ne računaj na mene.
Ne, rekao sam „poštena, idealist, žena bez predrasuda”.
-Oprosti. -Ali više nije tako.
Informirala si se o meni i sad sam dežurni krivac za sve ovdje.
Zar nisi?
Pa… Nisam sunce, ali nisam ni crni oblak nad gradom.
Ali nema veze. Nisam to trebao spomenuti.
Zapamtit ću za sljedeći put.
Još imamo onu večeru.
Nemoj se ohladiti.
Onda? Jesi li razmislio?
Neću reći ništa dok mi ne pozovete odvjetnika.
Vidiš, mislim…
da ti je u interesu da nije ovdje.
Je li?
Znaj da ću prijaviti ovo. I da si mi uzeo odjeću.
-Je li ovo tvoja odjeća? -Da, dovraga.
Dao si mi ovu usranu majicu. Molim te, vrati mi je.
Nisi imao sreće, Samuele. Gotov si.
Osim što smrdi po benzinu, pozitivna je na tragove kokaina.
Valjda jer se to sranje toliko trljalo o…
Pozitivna?
…ostalo je kokaina na majici.
Blefira.
Jebeni blef,
ali što kad kaže odvjetniku i zatraži dokaze?
Trojica suradnika…
Strpi se. Ako upali, neće zvati odvjetnika.
To ja mislim…
Da, koka se lijepi…
Nisi imao sreće. Kompići su ti izašli,
a ti ostaješ i možeš očekivati dugu kaznu.
Ako se ne dogovorimo.
Ako mi pomogneš,
riješit ću se majice i svega toga,
a ti ćeš otići kući prijateljima.
Nitko neće znati za ovaj razgovor.
Jebem ti život.
Ne smijemo to učiniti, zar ne?
Ali ako želiš,
mogu pozvati tvog odvjetnika,
napisati izvješće…
i, mislim…
Ti odlučuješ, Samuele.
Što hoćeš od mene?
Želim da nosiš uređaj za praćenje na idući posao.
Lako je. Nosiš lokator koji nam kaže gdje ste,
kada, kako, s kim…
Pratit ćemo te.
Nitko neće znati.
I slobodan si.
-Bok. -Bok.
-Mogu li dobiti kavu, molim vas? -Naravno.
Gdje je taj omlet?
Idem ja.
To je moja majka. Skenirala te.
Da.
Da, primijetila sam.
Skenira svaku pridošlicu.
Da?
No ja sam te već viđala ovdje, ispred bara.
Aha, da. Imam klijente ovdje u luci.
-Odvjetnica sam. -Jesi li dobra u tome?
Zasad nema primjedbi.
Ovi koji su dugo tu obični su lešinari.
Samo žele zaraditi na dilerima.
Odgovara im da što više upadaju u nevolje.
Čini se da nismo svi takvi.
Ako ti tako kažeš.
Branila si El Rubija, zar ne?
El Rubija? Da, kao javna braniteljica.
Aha, ondje ne možeš birati.
Dobiješ što te zapadne, i dobre i loše.
Svatko zaslužuje obranu, zar ne?
Moguće.
Koliko dugujem?
Ništa. Kuća časti.
Hvala.
Što je? Što se dogodilo?
Nemam pojma. Znam samo da se onesvijestio u traktoru.
Liječnik kaže da si u lošem stanju.
No siguran sam da ćeš se izvući iz ovoga.
Htio sam te nešto pitati, tata.
Ono što znaš.
Onaj novac koji si sakrio za crne dane…
O čemu ti govoriš?
Pusti ovo meni.
Nisi mi rekao gdje je sakriven.
Ovo bi moglo završiti loše, ne daj Bože.
No bilo bi dobro da tvoji sinovi znaju gdje je novac.
Zar ne?
-Gotov je, neće još dugo. -Da, gotov je. Jadnik.
Kako si znao za novac, a ja nisam?
Roberto mi je rekao.
-Roberto? -Da.
-Pekar Roberto? -Da.
Rekao mu je da nema povjerenja u banke i sve te gadove.
Sudac može narediti uvid u imovinu, a banke moraju poslušati.
Zato ga je zakopao.
-Što ako više ne progovori? -A što misliš da će biti?
Morat ćemo nabasati na šest milijuna eura.
Šest? Negdje je zakopao šest milijuna eura?
Kakva glupa zamisao. Sigurno će ući vlaga.
Moramo li krenuti?
Ne još. Moramo čekati.
-Izvolite? -Carajillo.
-Zašto se nalazimo ovdje? -Što je? U čemu je problem?
Daniel to ne voli.
Ni ja ne volim kako vodi posao, pa što?
Imaju najbolji carajillo.
Osim toga, Lisica je komad.
Dobro.
Što ti je?
Ništa.
Volim te gledati.
Ako ćeš se toliko kesiti, popravi zube.
Jebote.
Sviđam joj se.
Gadovi nešto smjeraju.
-Jesi li razmislila o onom? -O čemu?
Da pitaš novu odvjetnicu za natječaj.
Tek je stigla. Što ona zna?
Točno, još je nemaju u džepu.
Ovi drugi žive od tih ljudi.
Ne možemo im povjeriti svoju egzistenciju.
Slušaj me.
Ako nam klan Padín želi uzeti bar,
ništa nam neće pomoći da ih nadvisimo.
Ni najbolja odvjetnica.
Moramo ići, dolaze.
-Koliko smo dužni? -Jedan euro.
UPRAVO KREĆEMO
Moja sućut.
Hvala.
-Nilo, moja sućut zbog oca. -Hvala.
-Dođi sa mnom nakratko. -Evo.
Slušaj…
-Svi su izašli iz zatvora. -Super.
-Tužitelj traži sedam godina. -Što? Nisu ništa našli.
Rekao sam im da mogu biti mirni jer će optužnica pasti.
Možemo li računati na njih ili da tražimo druge?
Pusti ih zasad. Vjerojatno ih prate.
To nam može biti korisno.
-Odrađujemo to večeras. -Zafrkavaš me.
Smiri se, sve je pod kontrolom.
-Siguran si? -Da.
Dobro. Hvala.
-Bok. Moram dalje. -Jasno.
-Daniele. -Moje najdraže kumče.
-Žao mi je. -Znam.
-Šteta. -Teško je.
Slušaj, htio sam te pitati da računaš na mene.
-Naravno. Za što? -Što misliš, Daniele?
Ako mogu što raditi, iskreno, treba mi lova.
-Trebaš lovu? -Ne.
-Dat ću ti. Koliko trebaš? -Ne tako. Znaš što mislim.
Pusti te gluposti i posveti se studiju, jasno?
Jedno ne mora isključivati drugo. Pomozi mi.
Pomažem ti. Još nisi greznuo u sve ovo.
Mislim, tebi nije loše.
-Ima nešto večeras, zar ne? -Stvarno? Gdje si to čuo?
-Nisam budala. -Ne, prepametan si.
Da tvoji starci saznaju… To su dobri ljudi.
Neće ako im ne kažeš.
-Evo ti. Uzmi. -Ne.
To je 400 eura. Ili ću ih ubaciti u škrabicu.
Evo. Razvedri se.
Bježi.
-Reci, Naranjo. -Kreću se.
Kreću na groblje.
-Dobro, a Daniel? -Još je ovdje.
Dobro. Hvala.
Trenutak.
Vaši mobiteli.
Zašto?
Da te tvoja naporna cura ne gnjavi.
Majko mila, izgledate kao amateri. Idemo.
-Zašto baš mi moramo ići? -Što?
-Zašto baš mi moramo ići? -Ne znam. Mene pitaš?
Ovdje nikad nitko ništa ne zna.
Brod bi trebao biti ovdje. Signal se više ne kreće.
Ali drugi radi, zar ne? Ovaj.
Naš lokator još radi. Idu na pučinu.
Da, imamo nekoliko sati.
Čini se da će večeras biti svega.
Ništa ne govore Civilnoj gardi.
Ne razumijem zašto nas uopće ne upute u svoje operacije.
Nismo li mi na strani dobra? Nismo poput njih?
Nismo poput njih.
Oni su posebni.
Nepotkupljivi.
Prokleti GRECO.
S velikom nadom opraštamo se od našeg brata Amada.
Njegov je život svjedočanstvo da nemamo trajno boravište na ovom svijetu.
Sve dok smo živi, prognani smo, daleko od Gospodina.
Pomolimo se u tišini za vječni počinak našeg brata.
U ovo vrijeme gledamo u Krista…
-Što je? -Jesi li pronašao plodove mora?
Želiš da te uhvate i ukinu ti dopust?
A što ti znaš?
Jesi li uhvatio sve rakove ili ne?
Rade na tome.
Ovaj put fešta mora biti savršena.
FIFO KRENULI SU
-Mnogo je toga na kocki. -Bez brige, fešta će biti sjajna.
-Imam najbolji bend u Galiciji. -Da.
-Budi volja… -Bok.
…na zemlji, tako i na nebu.
Pomolimo se Ocu milosrđa da primi svog slugu Amada
i podari mu mjesto među pravednima u sreći.
-U ime Gospodina Isusa Krista. -Amen.
Blagoslovio vas Svemogući Bog, Otac i Sin, i Duh Sveti,
na vijeke vjekova.
Hvala što ste došli.
-Bok. -Bok.
-Što ima, Roberto? -Nilo. Kvragu, baš mi je žao.
-Jako sam volio tvog oca. -I on je tebe volio. Kao i mi.
Slušaj, onaj novac koji je zakopao na jednom od naših posjeda…
-Znaš li gdje je? -Ne znam. Obilazio je posjede.
-Ali ne znam ništa. -Ne znaš.
-Čuvaj se, dobro? -Javi ako se nečega sjetiš.
-Dobro. -Vidimo se.
Hvala, Roberto.
Što kaže? Je li mu tata rekao gdje je?
Na jednom od posjeda, ali nema pojma.
Zafrkavaš me. Ima više od 70 parcela.
Stari gad.
Ako ga Natalia dobije u oporuci, zaboravi ga.
Carmelo će zadržati novac.
-Ma daj, on je pošten čovjek. -Pošten, malo sutra!
-On je kukavica. -Ne podnosiš svog šogora.
Tako je.
-Muñiz. -Pusti da zvoni.
Javi se, pizdo.
Mater mu njegovu.
Pratimo metu na sjever-sjeverozapad. Čekamo upute.
Čim vidite metu, započnite operaciju. Dobro?
-Ne čekamo helikopter? -Ne, ne čekamo nikoga.
Primljeno.
-Mama, idem. -Odlaziš?
-Zar ne ideš kući? -Opet ovo?
Moramo ispratiti ljude, Marco. Pobrinuti…
Ne mogu, imam dogovor.
S kim se sastaješ na djedovom sprovodu?
Prijateljima koji mi žele izraziti sućut.
-Bok. -Ne obraćaj mi se tako.
Hoćeš li reći nešto?
-Što? -Zašto samo šutiš?
Pusti ga, u pravu je. Ovo je dosadno.
-Idem gledati nogomet. -Carmelo.
Moncho, čekaj. Slušaj.
Što ima, Marco?
-Idem s vama večeras, dobro? -Kako to misliš?
-Daniel mi je rekao da ti se javim. -Daniel?
-Aha. -Idemo ga pitati ako želiš.
Ne. Opusti se, nema potrebe.
Evo, zapiši ovaj broj i čekaj da te nazovem.
Super, stari.
Možda bude kasno.
Nema veze. Reci vrijeme i dođem.
Dobro.
Što murjak radi ovdje?
Koji vrag? Koga vraga radiš ovdje?
-Gdje je Daniel? -Što radiš ovdje?
Gdje je Daniel, dovraga?
U redu je. Dođi.
Slušaj me.
-Što radiš ovdje? -Otkaži ono večeras.
-Što to? -Ne pravi se glup.
Što god planirate.
Što se desilo?
GRECO ti je za vratom, eto što.
Spremaju ti zasjedu, a ti se ne javljaš.
Ne moraš se uzrujavati. Vidjet ćemo tko čeka koga.
Ovo je smiješno. Izgleda li vam poznato?
Poznato? Misliš da imam sonar u guzici?
Zapisali smo krive koordinate kad smo je sidrili.
To je bio jebeni Manolo.
Neka Manolo dođe roniti.
-Carina! -Dovraga.
-Sranje. -Pripremite se za ukrcaj.
-Što ćemo? -Ruke u vis!
Poslušaj ih. Ruke u vis.
Što je? Jesu li ih uhapsili?
Nevjerojatan si.
Ti si zvijer, znaš li to?
-Iza je prazno. -Nema ničega.
Ništa, čisto je. Ni traga robi.
Što?
Ništa nisu našli.
Jebemti.
Hvala svima na trudu.
Spuštaj, moramo izvući ostatak.
Hajde, nemamo cijeli jebeni dan.
Dobro.
Nitko ne ide nikamo dok ja ne kažem. Pretražimo brod.
-Jesmo. Nema ničega. -Pretražite ga opet.
Napokon, jebote. Čekam ovdje čitavu noć. Gdje ste?
Ovdje, na šetalištu.
Dobro, može.
Dobro.
Idemo!
-Brzo, dovraga! -Idemo, ljudi!
Hajde, dovraga! Brže!
Hej, ti! Koga vraga radiš ovdje?
-Uzmi. -Hajde.
Hajde, idemo!
Reci.
Dobro je. Imamo hobotnicu za feštu.
Jesi li provjerio da ima sve krakove?
Ima sve. Krakove, glavu, sve.
Odlično.
Bok.
Prijevod titlova: Filip Lažnjak