Zemlja.
Kolevka nepojmljive lepote i zapanjujućih čuda prirode.
Neshvatljiva. Nesavladiva.
Ova planeta ruga se našoj nemoći da je opišemo.
Da, da biste istinski cenili zadivljujuće razmere ove planete,
ponekad morate da je opoganite.
Predstavljamo vam Skrnavitelja.
Njegov lik je oduran, zao i podmukao.
Nekada ponosni voditelj tok-šoua,
promenjeni ekosistem oterao ga je u suvlju i suroviju klimu.
Nedeljni podkast.
Ovde, bez hrane svoje studijske publike,
ovaj klovn sitnih, bezizražajnih očiju,
očiju grubo oslikane lutke,
prinuđen je da se hrani tek oskudnim mrvicama,
pozivima nasumičnih obožavalaca.
Nadražen divljim mirisom njihovog mlakog entuzijazma
tumara po dalekim zemljama, nepozvan
gonjen neutaživom glađu za priznanjem
i povremenim selfijem.
Ovo je ludilo.
Ovo je sumanutost. Ovo je haos.
Ovo je „Putešestvija Konana O'Brajana Iii”.
Maroko.
Moram da proverim da li mi kosa izgleda pristojno
svaki put kad ovo radimo. -Ne moraš.
SONA MOVSESIJAN KONANOVA ASISTENTKINJA
Konane! -Ne, Sona, hoću da kažem...
Ne kažem da ti je loša frizura.
Samo mislim da nemaš nikakvu kontrolu nad onim
što ti se dešava na glavi.
Naravno da imam. Stavljam mnogo preparata u kosu.
Znači, ovako izgleda nakon sve nege i tretmana.
Samo... Hoću da kažem...
Sona, znaš da je ovo i kompliment jer ti je kosa moćna.
Ona je izvor tvoje snage. Šta joj radiš?
Stavljam arganovo ulje za hidrataciju. -Šta je to?
To je kao... marokansko ulje.
Valjda raste na drveću kog ima samo u Maroku.
A onda iz njega izvlače ulje.
Seku drveće u Maroku da bi ukrotili tvoju kosu.
Zato je tamo pustinja.
Nekada je izgledalo kao Irska,
dok Sona nije počela da kroti svoju kosu.
Moraš da ga nabavljaš iz Maroka. -Tako je najbolje.
Oduvek mi je bio glavni prioritet da zaposleni imaju
dovoljno preparata za kosu.
Ako je to značilo da pratim Sonu...
SAHARA MAROKO
...u jednu od najčudesnijih zemalja sveta,
bio sam spreman na tu žrtvu.
Doveo sam te u pustinju. Zaista smo usred nedođije.
Osećam se kao da sam u prirodnom staništu.
Možda treba da ostaneš ovde.
Nisam hteo da te otkačim,
ali možda treba da ostaneš, pa da te više ne vidim.
Da, a nećeš da me otkačiš.
Mogu li i dalje da primam platu iako ne učestvujem u podkastu?
Pretvorila si nerad za mene u umetničku formu.
Da.
Doveo sam te čak ovamo da nabaviš marokansko arganovo ulje.
Letela sam prvom klasom. -Dobro.
Sviđa mi se što daju platnene salvete.
Jer kad sam u ekonomskoj klasi, sve je od papira, a u prvoj je
od platna. -Šta je ekonomska?
Dobro.
Šta je to? Drugi avion? -Ne.
Ne, tu je... -U istom avionu kao ja?
Većina ljudi je u ekonomskoj!
Gde? Napred? Sa strane? Gde je?
Pozadi. -Pozadi ima nečega?!
Šta si mislio da je tamo?
Prtljag i konji. Nisam znao.
Mislio sam da je vinski podrum tamo.
Zanima me odakle dolazi arganovo ulje.
Dolazi s drveta.
Sada smo u istočnom Maroku,
a kažu mi da ulje potiče iz zapadnog Maroka.
Treba da kupimo dve karte prve klase i odemo u zapadni Maroko.
Znaš o čemu stalno razmišljam?
O čemu? -Ozbiljna sam.
Znaš onu scenu iz... -Da pogodim. „Vatreni rivali”.
Ne! Kamo sreće!
Samo o tome stalno razmišljaš.
Znam. Ne, mislim na „Svemirske lopte”.
Sećaš se kad hodaju kroz pustinju u „Svemirskim loptama”?
Baš čudno... Ja sam mislio na „Lorensa od Arabije” Dejvida Lina.
Dobro. -A ti odmah na „Svemirske lopte”.
Da. Lorens od... Naravno, „Lorens od Arabije”.
Ali u „Svemirskim loptama” hodaju po tim dinama.
Da, u „Lorensu od Arabije” uopšte ne hodaju po dinama.
Taj film je predug.
Koliko traju „Vatreni rivali”?
Ima šest epizoda, svaka traje oko sat vremena.
Znači, dvostruko je duža od Lorensa od Arabije.
Da, ali... -I ti to gledaš.
Sad sam prešla na nešto drugo. Gledam „Van kampusa”.
Šta je to? -Još jedna serija o hokeju,
ali ova govori o hokejašima na fakultetu
i njihovim ljubavnim životima.
Prva sezona je bila o Garetu i Hani.
Znaš šta će se desiti, ali je putovanje jako lepo.
A između njih ima mnogo hemije, što je divno.
Pogrešila sam što sam to tražila na Instagramu.
Sad mi ceo algoritam prikazuje sadržaj serije „Van kampusa”.
Ali znaš šta? Ne smeta mi.
Znao sam da Sona može ovako satima, pa čak i danima.
Zato sam nakratko skrenuo da posetim obožavaoca iz Maroka.
Zdravo, Jasire. Kako si? -Zdravo, Konane.
Odakle si iz Maroka?
Iz Kazablanke.
Kad gledaš film „Kazablanka”,
podseća li te imalo na Kazablanku koju poznaješ?
Nemam pojma. Nikad ga nisam gledao.
Šta? Nikad nisi gledao „Kazablanku”?
Doći ću u Kazablanku
i pokazaću ti istoimeni film.
A onda ću šetati u mantilu i sa šeširom.
A tebe ću obući kao francuskog oficira.
Ništa od toga mi nije poznato.
Nije me briga da li ti je nešto poznato, Jasire.
Reci mi nešto o sebi. Čime se baviš?
Vodim projekte u konsultantskoj firmi.
Uglavnom razgovaram s ljudima koji imaju više iskustva od mene
i pitam ih: „Jeste li završili ono što ste rekli da ćete završiti?”
Onda to unesem u dokument i to mi je ceo dan.
Jasire, to je radnja „Kazablanke”.
Upravo o tome govori. -Zar ne?
Da, govori o menadžeru podataka koji stalno pita ljude:
„Jeste li završili?” Na kraju to unesu u dokument,
ukrcaju se u avion i odu. Jako dobar film.
Ne mogu da verujem da ga nisi gledao.
KAZABLANKA MAROKO
Jasire, kako si? -Zdravo.
Drago mi je što te vidim. -Dobro došao u Kazablanku.
Ovo je neverovatno. Na trenutak sam pomislio: „Maroko je kul.
Isto se čita s obe strane.”
Onda sam razmislio i shvatio da je unazad „Okoram”, a ne Maroko.
To je ludo. Ne znam ni... -O čemu pričaš?
Shvatio sam da grešim,
ali sam ipak ovako započeo emisiju.
Da. -To je postupak ludaka.
Izvinjavam se.
Prihvatam. -Dobro.
Dobro. -Pokušaj malo da se smiriš.
Možda si previše uzbuđen što me vidiš.
Jesi li pogledao „Kazablanku” otkad smo razgovarali?
Samo dvadeset minuta. Izvini. -To je gore nego...
Gore nego da je nisi ni gledao. Koji ti je omiljeni film?
„Osvetnici: Kraj igre”.
Ne zanima te „Kazablanka”, ali voliš „Osvetnike: Kraj igre”,
film o skupljanju kamenja za rukavicu.
„Moramo da završimo tu rukavicu.”
Razumeš? Hoće li je prodati na Etsiju?
BESKONAČNA RUKAVICA (S KAMENJEM BESKONAČNOSTI) 5.800 $
Prilično dobra fora.
Zar vi mladi ne kupujete na Etsiju?
Da.
Kasnije danas moraću da se ubijem.
Izvinjavam se. Upozorenje: možda će se pominjati samoubistvo.
Ali izvršiću samoubistvo.
Upozorenje. Ne smete da se ljutite jer sam vas upozorio.
Uživaš li zasad sa mnom, ili misliš da sam idiot?
Sviđa mi se.
Je li tvoj tata gledao „Kazablanku”? -Ne znam. Mislim da nije.
Je li gledao „Osvetnike: Kraj igre”? -Ne. Više voli dokumentarce.
Pripada mojoj generaciji.
Kako starimo, gledamo samo dokumentarce.
Da. -Nisam gledao „Osvetnike: Kraj igre”,
ali jesam dokumentarac Kena Bernsa o filmu „Osvetnici: Kraj igre”.
U poslednjem očajničkom pokušaju da poraze strašnog Tanosa,
Ajron Men, Kapetan Amerika, Pametni Halk i Antmen
koriste ukradene Pimove čestice da otputuju u Njujork
2012. godine i posete Starkovu kulu,
gde Halku iz 2012. kažu da izađe iz punog lifta i ide stepenicama.
„Idi stepenicama. Mrzim stepenice. Toliko stepenica.”
Halk.
Pozvao si me da upoznam porodicu. -Da.
Veoma lepo od tebe.
Zdravo. -Dobro došao.
Kako se zoveš? -Ajub.
JASIROV BRAT
Kako si? -Ti si otac.
ABDELA JASIROV OTAC
Da. -Drago mi je.
Hvala što ste me primili u svoj dom.
Kako se na arapskom kaže „zdravo”?
Es-selamu alejkum.
Šta se ovde događa? Kupujete naočare u pakovanjima od tri?
Tako to radite?
Sada se osećam izostavljeno.
Upotrebićemo holivudsku magiju.
Svi pogledajte u kameru.
Pogledajte u onu kameru. -Da.
Stavite ih i klincu.
Da. -Eto.
Uživaš li u mojoj komediji? -Da.
Na sve će odgovoriti potvrdno.
Hoćeš li da napustim kuću? -Da.
Običaj je da se donese poklon kad se ide nekome u goste.
Zato sam doneo ovo. Ovo je za tebe.
Hvala. -Sviđa ti se?
Stajalo je u hodniku kad smo ušli.
Ali želim da ga ti imaš. -Hvala ti mnogo.
Želim da dobiješ i ovo.
Nisam došao praznih ruku. -Hvala ti mnogo.
Doneo sam ti i... ovo.
Da, to je unuk. Doneo sam ga da ide uz ovog.
Ovo je baš divno. Jasirov tata je skuvao čaj.
Izneo je grickalice. Ovo je sjajno.
Hvala ti mnogo. Hvala. -Dobro došao.
Pokazaće ti kako se sipa čaj.
Da.
S velike visine.
Rođeni talenat.
Dobro, malo se prosulo. -Prosuo si.
Izvinjavam se.
Jesi li gledao film „Koktel” s Tomom Kruzom?
Vrlo je dobar. -Pa, da.
To si gledao, ali „Kazablanku” nećeš.
Pitaj ga šta mogu da kažem na arapskom dok pijemo čaj.
Bismilah.
-Bismilah. Pijemo u božje ime.
Bravo.
Ovo su tradicionalni marokanski kolači.
Rade li ovo često?
Baš su ukusni. -Da.
Moram da pazim, jer ako pohvalim hranu u drugoj zemlji,
Stenli Tuči može da me tuži.
Pozovi prijatelje da jedu s nama.
Hoćeš da i moja ekipa jede?
Da. -Ja kažem ne.
Njima ništa. Ništa. Preukusno je, ali nikad nećete saznati.
Mislim da treba da gledamo „Kazablanku” u Kazablanki s Jasirom.
Mislim da će vam se svideti. -Da.
KAZABLANKA
Seme. -Da, šefe?
Ako je u Kazablanki decembar 1941, koliko je sati u Njujorku?
Molim? Sat mi je stao.
Kladim se da Njujork spava. Kladim se da cela Amerika spava.
Bože -Bože moj!
Čoveče.
U međuvremenu, nazad u Sahari.
Ovo je Muhamed, a ovo Valid. -Da.
Hvala vam na pomoći. -Nema na čemu.
Recite nam nešto o kamili.
Stalno ih viđamo u tim divnim filmovima.
Odgovorio ti je, zar ne?
Jeste. Glumili ste u filmovima. U čemu je problem?
Kad je srećan, to radi.
Jako je srećan. -Tako ispoljava sreću?
Onda imam sjajan brak. -Da.
Hoćeš da me poljubiš?
Dobra fora, je li? -Dobra je. Baš dobra.
Da li se kamile tuku ili se uglavnom slažu?
Ova kamila je šef. -Šef!
On je šef kamila.
Vidite da ova kamila ima brnjicu.
Ima brnjicu. -Da.
Zato što previše priča o seriji „Van kampusa”?
Jako je besan.
Da vas pitam nešto o kamiljem kopitu.
Mislim da imaju dva prsta.
Imaš li neko pitanje o tome?
O kamilinom kopitu? -Da.
Zašto si pomenuo kamilje kopito?
Pomenuo sam ga jer Hose, naš scenarista i producent,
drži tablu na kojoj piše: „Pomeni kopito.”
Valjda je mislio da će to nekako
podići kvalitet emisije.
Koja je to trebalo da bude fora, Hose?
Nešto o kamiljem kopitu. -Da.
Kako se zove ova kamila? -Ova se zove...
„Slatke muke.”
Da! -Slatke muke.
A ova problematična?
„Koka-kola ziro.”
Koka-kola ziro? -Da.
Koja bi kamila najviše odgovarala mojoj ličnosti?
Tvojoj ličnosti? -Da.
Mislim Koka-kola ziro.
Znači, kamila za koju smo rekli da je đoka je ona koju da jašem?
Da, ova.
Koka-kolu ziro, jer je veća.
I đoka je. -Da.
Izvini.
Da, uzjahaću đoku.
Danas sam to rekao već drugi put.
Da!
Uzjahaćeš đoku! -Jahaću đoku
ceo dan i celu noć.
Da! -Baci petaka.
Baci petaka. Rekao sam da ću jahati đoku
ceo dan i celu noć.
Važi se.
Ako ne volite kamile, šta kažete na zakopavanje do vrata u pesku?
To je drevni terapeutski tretman.
Moj najveći strah jeste da budem ovako zakopana.
Jesi li gledao poslednju sezonu „Euforije”?
Jeste li gledali poslednju sezonu „Euforije”?
Ne. Nisam je gledao. -Dobro.
Nisam ni ja. Mislim da nisam gledao ni prvu sezonu.
Nejt je zakopan... pod zemljom.
Niko od nas nije gledao tu seriju.
Znam samo da su ljudi u klubovima i da im se maskara razmazuje.
Koliko dugo moramo da ostanemo u rupama?
Samo pet ili sedam minuta.
Pet do sedam minuta? -Da.
Bože. Gospode!
Dobro, možeš... -Celo telo mi gori.
Sona, znam da ti je sada neprijatno, ali kad te pokrijemo vrućim peskom,
bolje ćeš se osećati.
Kunem se, ovo sam sanjao pedeset puta.
A sada se događa.
Zašto?
Ne, ne, ne. -Ne?
Samo ovaj deo. -Samo ovaj deo?
Pokušavaš da me ubiješ! -Previsoko sam otišao?
Znaš šta? Ja ću ipak preskočiti zakopavanje.
Sona, treba nam sigurnosna reč. Koju želiš?
Može: „Vadite me iz ovog jebenog peska”?
Ne psuj, molim te. -Izvini.
Može: „Ne želim više da budem ovde”?
Bolje je kad psuješ.
„Vadite me iz ovog sranja, molim vas”?
Vruće.
Gorim. Gorim. Organi mi se gase jedan po jedan.
Jetra.
Odoše i bubrezi. Čekaj malo.
Penis se vraća u život.
Čudno.
Vratio si se, druže.
Kako se osećaš, Sona? -Dobro.
Baš je toplo i umirujuće.
Osećam se kao da sam ponovo u materici.
Rekli su najviše sedam minuta. Dugo ih nema, Sona.
Da, baš dugo.
Upravo sam gledao kako se kamila rađa, a sada je već tinejdžerka.
Video sam kamilu kako upisuje prava dok su nas zakopavali.
A sada je saradnik u veoma dobroj advokatskoj firmi na Menhetnu.
Je li ovo previše?
Sada već priželjkujem smrt.
Niko se nije smejao kad si ispričao foru o kamili koja je rodila
i sad je tinejdžerka. -Znam, ali ovo je konkretnije.
A onda si rekao: „Udariću još jače s kamilom...”
Mislila sam da je zakopavanje moja noćna mora,
ali sad znam da je moja noćna mora da umrem pored tebe.
Do kraja ćeš samo nizati fore.
Video sam škorpiju kako ide prema meni,
ali je čula moje fore i pobegla preko onog brda.
Posećujem pleme Amaziga, je li tako?
Da.
Kultura Amaziga stara je više od 4.000 godina.
Dali su nam tažin, kuskus, ćilime,
divan nakit i mnogo drugih stvari.
A ovo je Aiša.
Da, Aiša. -Ovo je njen dom?
JUSUF PREVODILAC
Rekla je da je došla iz drugog nomadskog sela.
Udaljeno je oko 250 kilometara.
Jahali su kamile i došli ovamo
jer su želeli da promene život
i budu bliže mestima na kojima ima vode.
Kaže da su sada ovde već dve godine.
Sve ti je to upravo rekla? -Upravo je došla...
Rekla je jednu reč.
Da ih zamolim da donesu čaj?
Da popijemo čaj. -Zoveš me na čaj?
Da. -Naravno.
Bila bi mi čast da pijem čaj s tobom.
Možeš li reći Aiši da je ovo jako lepo?
Dobro došao.
Kaže da si dobro došao. Želi ti dobrodošlicu.
Hvala najlepše. -Da.
Sipanje s visine ovde je važno, zar ne?
S velike visine? -Da.
Šta se desi kad vid počne da ti slabi? Onako pitam.
Ljubomoran sam na taj mlaz. Ne pitaj.
Piški.
Toaletko. IMAX.
Uzdravlje! -Uzdravlje.
Aiša.
Hvala. -Nazdravlje.
Ovo je deo gostoprimstva.
Kada svratite u nomadski šator... -Hvala.
...uvek vam daju nešto da jedete.
Kako se zove ovaj hleb? -Medfuna.
Medfuna je kao berberska pica.
Da samo otkinem komad?
Samo mali. Da. -Samo mali komad?
Jako je ukusno. -Da.
Oseća se dimljeni ukus kamena.
Stalno govoriš da mogu uzeti mali komad.
Mogu li uzeti veliko parče? -Ovo je poslednje.
Poslednje? Kakav si ti domaćin? Visok sam 193 cm.
Moj brat Nil bi to pojeo kao pričesnu hostiju.
Znaš šta? Izvinjavam se. -Da.
Previše pričam. Kad odem nekome u kuću, pojedem koliko god mogu.
Neću da lažem...
Ponekad džepove obložim aluminijumskom folijom
da mogu da stavim hranu unutra i odnesem je.
Želiš li da poneseš ovo?
Nisam završio s pričom. -Dobro.
Ne znam šta govoriš.
Aiša se kaje što me je pustila u šator. To je jasno kao dan.
Jedva čeka da odem.
„Vulture” me je opisao kao „teškog za varenje”.
„TheWrap” je rekao da sam „prejaka doza”.
„IndieWire” je rekao: „Onaj tip je kreten.”
Hvala ti na... Aiša... -Dobro, uzmi i ovo.
Mogu i to da uzmem? -Da.
Aiša, želim da ti se zahvalim. Najlepše ti hvala.
Zbog Soninog arganovog ulja morali smo da odemo u Marakeš.
Nažalost, nije bilo letova prvom klasom.
Sona? -Da?
Kad sam rekao da nam obezbediš prevoz, mislio sam na auto.
Ovo što sada radimo,
ljudi su radili i pre nekoliko hiljada godina.
To je ludo.
Zaista je ludo.
Znaš da ispod galabije ne nosim ništa?
Gospode!
Da, sedlo ide udesno, a ja ulevo.
Kapiraš? -Dobro.
Jesi li primetila da su pesak i kamile smeđi?
Znaš li šta je to? -Šta?
Kamiloflaža.
-Bolje da promenimo temu.
Mislio sam da je to prilično dobra fora.
Mislio si da je dobra? -Hose ju je smislio.
SMEĐE KAMILE I PESAK KAMILOFLAŽA
Hose „Kamilje kopito” Arojo? -Da.
Pogledaj našu senku, Sona.
Baš je dobra! -Nije li neverovatna?
Zamisli da se umesto tri mudraca
u Isusovim jaslama pojavimo nas dvoje.
Bože.
Sve bismo upropastili.
Ja ne bih donela poklon. -Ne, ja bih nešto uzeo.
Od Isusa? -Da. Izvini.
Sona, mislim da ne možemo kamilama sve do Marakeša.
Sona, kad sam nabavio ovaj auto... -Da.
...uzeo sam ga zbog izgleda.
Nije mi palo na pamet da proverim da li stajem u njega.
Uopšte ne staješ u ovaj auto. -Ne.
Pogledaj koliko lufta ima volan.
A krećemo se potpuno pravo.
Bože. Ne osećam se bezbedno.
Znaš li zašto? Zato što nisi bezbedna.
Ovako su vozili u starim filmovima iz tridesetih.
U onim lažnim scenama? -Da.
Dolazim. Moram da stignem do Makridijeve štale.
Idem da se nađem s Džimijem Kegnijem i Hamfrijem Bogartom.
I vruće je kao u paklu.
Vruće je kao Supermenov šupak u vatri od kriptonita.
Da, i još jedna stvar.
Nema klime. -Da.
Naš montažer Met Šo dao nam je ovaj ventilator.
Eto, druže. -Da. Radi punom snagom.
Pogledaj koliko ti je blizu lica.
Zapravo mi oduzima svež vazduh.
Podešen je na „samrtni dah matorog čoveka”.
Ležeći policajac. Bože!
Daj! Taj ležeći policajac upravo je poravnao volan.
Smejem se jer je jako opasno.
Ako mi se nešto desi, mama će biti besna na tebe.
Neću dozvoliti da ti se išta desi.
Snimiću kako voziš.
Zdravo, Nadija. Samo da znaš da dobro pazim na tvoju ćerku.
Bože. Uopšte ne usporavaš preko džombi?!
Ne. Pogledaj, prelaz za kamile. -Bože!
Nije li neverovatno? Šta ti je bilo draže?
Ovaj auto ili kamila? -Kamila.
Da, kamila je imala više mesta za noge. -Da.
Kamila nije pokušavala da nas ubije.
A čudno je što ovo kažem,
ali ovaj auto mora da stane svakih deset minuta da se isere.
Ovo me podseća na put do Vegasa. -Da.
Jesi li ikad išao autom do Vegasa?
Nekada jesam. -Da.
Išli smo Rodman, Greg, Rob Lazebnik i ja.
Odseli smo u jeftinom hotelu u lošem delu grada.
Stvarno? -Da, i bilo nam je grozno.
Nismo se kockali ni pili.
Zvali smo se „Pičkasta patrola”, jer smo svi bili pičkice.
Bože! Pogledaj, restoran Argan! Sigurno imaju arganovo ulje.
Možeš li da me ostaviš ovde? -Mislim da kočnice ne rade.
Zato ću samo nastaviti, ali nabavićemo ulje kasnije.
Idemo u Marakeš. Vožnja traje devet sati.
Bože! -Nadam se da si ponela audio-knjigu.
Nemam gde da je pustim.
Dobro, onda ću... Zapamtio sam nekoliko knjiga.
Kojih?
„Dvanaesto poglavlje.
Pored priznanja tri najjezivija zabeležena ubistva
Ed Gejn je istražiteljima rekao... -Bože!
...da je noću više od 40 puta odlazio na lokalna groblja
da u stanju nalik transu iskopava nedavno sahranjena tela...”
Konačno smo stigli u Marakeš,
gde sam prvo posetio jednog od najvećih savremenih umetnika.
Ovo je Hasan Hadžadž.
Izuzetno si značajna ličnost u Maroku i širom sveta.
Fotografisao si Bili Ajliš, Riza Ahmeda i Kardi Bi.
Počastvovan sam jer ćeš danas, koliko znam, fotografisati mene.
Da, malo ćemo se zabaviti. Pokazaću ti neke odevne kombinacije.
Nadam se da će ti se svideti.
Ti si dizajnirao ovu odeću? -Da.
Pogledaj ovo!
Pazi ti to.
Štiti li ovo od UV zraka? -Moglo bi da štiti.
„Moglo bi”? Kao pravi trgovac.
Hasane, šta misliš?
Mislim da lepo pristaje.
Znaš šta? Vođa sam seksualnog kulta,
ali sam i bezbedan na auto-putu noću.
Takav izgled želim.
Mislim da možemo da dodamo marokanske cipele.
Deluje li ovo na tebe, Hasane? Sviđaju li ti se ovi pokreti?
Ne bih rekao. Možemo da prestanemo.
Ovo je neverovatno.
Da me neko iz srednje škole vidi u ovoj sportskoj jakni,
opet bi me pretukao. -Zaista?
Zar ne izgledam kao da imam sitkom iz osamdesetih?
Kapiraš?
ŠTA IMA, DENI? U GLAVNOJ ULOZI KONAN O'BRAJEN
Hasane! -Konane!
Kako si, druže? -Kako si ti?
Dobro sam. -I ja sam dobro.
Ovo je sjajno. Fotografisaćemo se napolju.
Upravo tako. -Voliš da stvoriš atmosferu,
pa je ovde i ovaj poznati marokanski muzičar,
Marvan. -Da, Marvan Lbahdža.
GNAUA MUZIČAR
Kako se zove taj instrument?
Zove se gimbri. -Neverovatan je.
Ima tri žice, a srednja se svira otvoreno.
Neverovatno. Spreman sam. Nosiću ovu kombinaciju.
Kao da je žabac Kermit di-džej.
Prvi put se plašim da će me slikati ispod suknje.
Hvala vam.
Eto još jedne stvari koja mi je zajednička
s Kardi Bi i Bili Ajliš.
Sada ulazimo u suk. Ovo je pijaca.
To je lavirint, mreža raznih uličica.
Gospodine Konane, ja sam vaš obožavalac.
Stvarno? Zdravo. -Dobro došao u Marakeš.
Zdravo. Hvala na dobrodošlici. -Drago mi je.
Ovo je moja prijateljica Sona. -Hvala što ste došli u moj grad.
Oduševljeni smo. -Divno je ovde.
Hvala. Divan čovek. -Uživajte!
U ovom suku su snimali film „Seks i grad 2”.
Dešava se u Abu Dabiju, ali su ga snimali ovde?
Da.
Zar to nije onaj u kom Keri Bredšo šeta
i naleti na staru ljubav? -Ejdana.
Šanse za to su jedan prema milijardu.
Ne znam... -Ovde smo već deset minuta.
Nisam video Ejdana. -Hoćeš njega da ga vidiš?
Mogu li nešto da kažem? -Da.
Gledao sam taj film „Seks i grad”, u kojem su u Abu Dabiju,
a Sintija Nikson kaže: „Hajde, ima mnogo toga u Abu Dabiju.”
Onda kaže: „Abu Dabi du.” -Da.
Abu Dabi du!
Kad je to rekla, skinuo sam televizor sa zida
i bacio ga kroz prozor. -Dobro.
Jer si bio oduševljen koliko je fora dobra?
Replika. -Da.
To radim kad me baš oduševi
neka napisana replika u komediji. Bacim televizor kroz prozor.
Zato ne mogu da gledam svoju emisiju,
jer bi televizori leteli na sve strane.
Hoćeš malo nane?
Uzeću nanu, hvala. -To joj je druga omiljena biljka.
Koliko košta? -Ne, nema problema.
Ne, on će platiti.
Drago mi je. Zdravo. -Zdravo, Sona.
Imaš lep osmeh.
Hvala! -Selam alejkum.
Želim da ti pokažem nešto veoma posebno.
Dobro. -Pođi za mnom.
Kad sam to poslednji put čuo, završio sam nag u uličici.
Džimi Karter je bio u mojoj radnji. -Pogledaj! Džimi Karter je bio ovde.
Paf Dedi.
Paf Dedi je bio ovde? -Da, Paf Dedi...
Da ti kažem nešto. -Da?
Pokazuj sliku Džimija Kartera. Izbegavaj onu s Paf Dedijem.
Je li tako, Sona? -Da.
Tačno. Slažem se.
Dobro došao u Marakeš. -Hvala.
Sona, svi koji su oduševljeni mnome bili su oduševljeni i Paf Dedijem.
Zato sve moram da uzmem s rezervom.
Tačno. -„Sadam Husein je upravo bio ovde!”
„Divan čovek.”
Hoću puf. -Šta je puf?
Nešto poput ovoga.
Ovo je marokanski puf. Čemu služi?
Za sedenje. -Za sedenje.
Unutra staviš jastuk. -Napuniš ga nečim.
Da. -Dobro.
Nosi li neko ovo kao šešir?
Može li da bude šešir? Čekaj. -Nije šešir.
Nije? Ako ga nosim kao šešir, grešim? Deluješ uznemireno.
Ne, nije šešir. -Dobar je šešir.
Deluje teško.
Ali dobro je, zar ne? -Napolju je skoro 40 stepeni.
Moram da ga imam.
Znaš li šta je najbolje, Sona? -Šta?
Tepih se slaže sa zavesama.
Imam sjebanu alatku.
Hokejaški tim!
-Hokej!
Jeste li Kanađani? -Da, druže.
Sjajno. Kladim se da se ovde dešava nešto kao u „Vatrenim rivalima”.
Šalim se.
Hajde da pogledamo ovde. -Dođi.
Ovaj tip prodaje odličnu kožu, zar ne?
Hvala mnogo. -To sam samo rekao, ne znam.
Da. -Možda je sve lažno.
Nemam lažno. Ovo je ručni rad. -Ručni rad.
Sona, znaš igru žmurke? -Da.
Ovo je skrivanje u suku.
Suki, suki.
Izvinjavam se Sintiji Nikson. Ovo je bilo skoro jednako loše.
Abu Dabi du!
Berberska apoteka.
Ovo su kristali eukaliptusa.
Kako se... Ovo je lepo. -Odlično je, zar ne?
Ovo je kao metamfetamin za koale.
Kristali eukaliptusa. -Da.
Upravo sam se vratio kroz vreme.
Zdravo, Džordže Vašingtone. Ovo? To nosimo 2026. godine.
Imaš li nešto što pomaže zdravlju?
Za šta? Imunitet?
Da čovek zadovolji suprugu.
Čaj Ratova zvezda. Popiješ ga. -Popiješ ovo?
Da. Ovo je rezultat.
To je rezultat? -Da.
Da bih ja postigao taj rezultat, trebala bi mi velika operacija
i 35 donora.
Dobro, Sona, znaš da volim kožnu galanteriju.
Ovo je gospodin Lelu. Gospodine Lelu?
On je umetnik. Ovaj čovek je sjajan krojač.
Reci mu da vodim dodelu Oskara,
najveću dodelu nagrada u istoriji čovečanstva.
Posle Zlatnih globusa i MTV filmskih nagrada.
Želim marokanski kožni smoking.
Dobro. -Kad mi je uzimao mere,
da li je pitao zašto Mikelanđelovom Davidu treba kožni smoking?
Je li ovo najbolji tip tela
na kom si ikad radio?
Pogledaj ovo. Prelepo je.
Jeste. Volim da mirišem kožu. -Nije li neverovatno?
Stalno ćeš me mirisati.
Neću, hvala.
Čekaj. Ovo je bela kožna košulja.
Ovo je Džim Morison nosio na maturi.
Ovo je kul. Moderno je.
Ovo je Leni Kravic nosio na maturi. Dobar je štos, zar ne?
Da, nije loš. Bolje je.
Ovo je na maturi nosio onaj tip iz „Žigoloa” koji ti se sviđao.
Verovatno jeste. -Da, nije čak ni...
Ne znam mu ni ime. -Brejs?
Ovo je suludo. Zar nisi skoro nazvala blizance po dvojici tipova iz...
Da, jesam. Skoro.
Bolesno. Izvini. Ovako mi pričamo. Uživaš.
Niko ne glumi da uživa kao ti. Veoma si dobar. Najbolji.
Obucimo ovo.
O, ne. -Nije loš.
Bože. -Neverovatno.
Ne trljaj se o lutku. -Mogu li da je ponesem?
Zamalo si odsekao... Mogu li ovo da ponesem?
Dobro došli na dodelu Oskara 2027. Vaš domaćin, Konan O'Brajen.
Ovo je ludo.
Baš je kul. -Fantastično je.
Možeš li da se krećeš? -Ne.
Uopšte ne mogu. Ovo je sigurno fetiš jako inhibirane osobe.
„Volim kožu, ali svečanu kožu.”
Eto. Savršeno.
Pogledaj nas. -Moj tim.
Dakle, koliko sam izbrojala,
Konan je kupio kožni smoking, jaknu od tepiha i kožnu torbu,
kao i čaj za potenciju.
Mislila sam da smo došli u Maroko da kupujemo za mene.
Sona, šta radiš? Ukrala si mi naraciju?
Siroti Konan. Izvini što nisi dovoljno pričao.
Dobro, Sona, hajde da ti konačno nabavimo to dragoceno ulje.
To je to, „Les Sens de Marrakech”.
Zdravo. -Zdravo. Kako ste?
Zdravo. Kako si? -Dobro. A ti?
Moja prijateljica Sona obožava arganovo ulje.
IKRAM PRODAVAČICA
Obožavam ga. Za kosu i kožu. -Dobro je za sve.
Možda i ti treba da ga uzmeš. Koža ti je baš suva.
Prilično mi je suva. Peruta se. -Suva koža.
Da, pogledaj ovo. Izgleda kao kokošja kandža.
Pogledaj. Sviđa ti se? -Ovo će je izlečiti.
Zar ne? -Argan leči sve.
Za nju će ti trebati mnogo. -Da.
Imate li veliku kofu arganovog ulja u koju možemo da joj zaronimo glavu
i držimo je tako 24 sata? -Imamo.
Tamo imamo veliku bocu.
To će joj trajati dva dana.
Imaš li nešto za moju kožu?
Za tvoju kožu. -Pogledaj...
Imamo kremu za ruke i kremu za telo.
Koliko puta dnevno treba da je mažem?
Samo jednom. -Sjajna je.
Miriše marokanski. -Neverovatna je.
Moraš da pomirišeš.
Prešao sam je.
To se zove dugoročna prevara. -Daj!
Pogledaj ljude napolju. Zdravo. Kako ste? Znaš šta?
Izdaleka je videla koliko su mi ruke hidrirane.
Da, osećaju tvoj miris. -Šake su mi jako vlažne.
Šake su ti vlažne!
Da!
To!
Vidiš, ovako zbližavamo sve ljude.
Šta je ovo?
Gel za tuširanje. Napravljen od... -Nazvan je po Konanu.
Sona mi je upravo rekla: „Evo ti gel, kretenu.”
Deluje li ti da su šake hidrirane? -Sad su prave šake.
Da, zaista.
Možeš da je koristiš svakog sata.
Smešno, maločas si rekla jednom dnevno.
Ali tvoja koža je veoma suva.
Rekla sam da je za normalnu kožu dovoljno jednom dnevno.
Da, a za nenormalnu? -Tvoja koža je veoma suva,
pa možeš da je mažeš svakog minuta.
Svakog minuta? -Da.
Sad je odjednom svakog minuta?
Šta je ovo? -Ovo je senzualno ulje.
Piše „senzualno”. -Senzualno.
Treba li mi još neko da ga koristim ili mogu i sam?
Ne kažem da ne bih voleo da bude još neko, ali...
Uzeću jedno za sebe. -Dobro.
Ima li neki park u blizini?
Čudan je.
Malo. -Da, malo.
On je malo... -Izgleda kao...
Zašto me ovako gleda?
Slobodno reci.
Osećam se uznemireno ili tako nešto.
Uznemireno? Ne.
Poželim
nešto da popijem.
Hvala. Da, to obično izaziva.
Samo moje prisustvo te je uznemirilo i prepalo?
Drago mi je što sam prevalio toliki put
i potrošio mnogo novca da kupim tvoje arganovo ulje.
Hvala. -I da me nazovu ljigavcem veka.
Ništa jezivo ne radim sada. -Možeš ceo dan da je mirišeš.
Možeš ceo dan da je mirišeš.
Jesmo li ovo mogli da kupimo preko Amazona
umesto da dolazimo čak u Marakeš?
Ne, ali imamo svoj sajt.
Imate sajt? -Da.
A da smo naručili preko sajta... -Da.
...mogli smo da ostanemo u Sjedinjenim Državama.
Da, mislim da ste mogli i tako.
Hvala. -Drago mi je što sam vas videla.
Doviđenja. -Doviđenja.
Do sledećeg viđenja. -Da. Vratićemo se za nedelju dana.
Dobro.
Naša epska potraga konačno se završila.
Oduševili su me Maroko, ljudi, velikodušnost i muzika,
njihova ljubav prema porodici
i njihove stare i nove kulinarske tradicije.
A najbolje od svega,
uživao sam deleći ovo iskustvo s urnebesnom koleginicom
i velikom prijateljicom.
Naravno, govorim o kamili.
PUTEŠESTVIJA KONANA O'BRAJANA III
Imate li jaja? -Jaja? Da, jaja.
Imate li... jaja?
Ovo je poremećeno.
Prevod titlova: Ivan Papić