Zemlja. Kolevka nepojmljive lepote i zapanjujućih čuda prirode.
Neshvatljiva. Nesavladiva.
Ova planeta ruga se našoj nemoći da je opišemo.
Da, da biste istinski cenili zadivljujuće razmere ove planete,
ponekad morate da je opoganite.
Predstavljamo vam Skrnavitelja.
Njegov lik je oduran, zao i podmukao.
Nekada ponosni voditelj tok-šoua,
promenjeni ekosistem oterao ga je u suvlju i suroviju klimu.
Nedeljni podkast.
Ovde, bez hrane svoje studijske publike,
ovaj klovn sitnih, bezizražajnih očiju,
očiju grubo oslikane lutke,
prinuđen je da se hrani tek oskudnim mrvicama,
pozivima nasumičnih obožavalaca.
Nadražen divljim mirisom njihovog mlakog entuzijazma
tumara po dalekim zemljama, nepozvan,
gonjen neutaživom glađu za priznanjem
i povremenim selfijem.
Ovo je ludilo.
Ovo je sumanutost.
Ovo je haos.
Ovo je „Putešestvija Konana O'Brajana Iii”.
Holandija.
Amsterdam je jedan od najlepših gradova Evrope.
Kad sam sleteo, svi meštani nosili su narandžasto.
Ali iznenadio sam se kad sam saznao da ne slave moj dolazak.
BODIL PRODUCENTKINJA
Ovo je Bo.
Bo, svi nose narandžasto. Šta se dešava?
Kraljev rođendan.
Kraljev dan?
KRALJEV DAN
Da, tako se zove.
Nosimo narandžasto, jer su to boje...
Holandije. - Da, Holandije.
Kako ljudi danas slave? - Plan je da mnogo piju.
Mnogo piju. - Pre svega.
I prodaju stvari.
Sve što ti je u podrumu, ili bilo gde,
izneseš na ulicu i prodaš.
Znači, kralja slaviš tako što
istreseš sva sranja iz kuće na trotoar
i prodaš ih? - Da.
Kuda god pogledaš, bicikli. Svuda bicikli.
Znao sam to za Amsterdam. - Ima više bicikala nego ljudi.
Stvarno? - Da.
Mnogo ih je i u kanalima. - Bacaju ih u kanale.
Jesi li videla da neko baci čamac na biciklističku stazu?
Ne, nikad. - Ne?
Sjajan nacionalni sport. Bacanje bicikala u kanal.
Hoće li jednog dana biti olimpijski sport?
Mogao bi da bude. - Dobro.
Baš si popustljiva. Na sve kažeš da. Sviđa mi se.
Hoćeš li se udati za mene? - Ne.
Brzo si odgovorila. - Da.
Znači, svi prodaju stvari? - Da.
Može biti bilo šta. - Bilo šta.
Pogledaj ovo. - Nekad nađeš malo blago.
Pogledaj. „Bračne vode”.
Ovo je malo blago?
Imaš mnogo diskova serije „Bračne vode”.
Jesi li ih sve gledao? - Zabavno ih je imati, ne gledati.
Znači, uopšte ih ne gledaš,
samo voliš da ih imaš? - Valjda.
Da. - Da.
Imaš lepe stvari. Mislim...
i nisu baš.
Srećan Kraljev dan. - Takođe.
Znam da podržavaš kralja. - Hvala.
Ovako sam ja izgledao kao dete!
Zdravo, Konane iz prošlosti. Kako si? - Dobro sam.
Dobro, da.
Šta si kupio? - Gomilu gluposti.
Pogledaj ovo. Kao neki auto.
Šta ćeš s tim? - Još ne znam.
Da.
Očigledno si doživeo nervni slom.
Da. - Mislim...
Pogledajte šta je kupio! Zar nije sjajno?
Ovaj pas može da nanjuši smeće.
Kako se zoveš? - Nikita.
Koja je tvoja priča, Nikita?
Došao sam s drugarima da gledamo stvari.
Danas nema alkohola. - Naravno.
Još ne piješ, zar ne? - Ne.
Jesi li ikad pio alkohol?
Slučajno, da. - Slučajno?
Neki srpski alkohol bio je u flaši koka-kole.
Mrzim kad se to dogodi.
Kupio sam vam ovo.
Gomila epizoda serije „Bračne vode”.
Petnaest godina pre vašeg rođenja ovo je bilo veoma popularno.
Sve je vaše. Imate li DVD plejer?
Ne. - Ne.
Onda ih odmah bacite u kanal.
Kako se zoveš? - Storm.
Odakle si, Storme? - Iz Holandije.
Oblačiš li se ovako cele godine ili samo danas?
Samo danas. - Baviš se forenzičkim računovodstvom?
Šta? - Ništa.
Ovde se kupuju sve dobre stvari.
Iskreno, uglavnom viđam krš.
Pogledaj, kupio sam masku. - Šta si kupio?
Ovu masku. - Upravo si je kupio?
I imamo Mona Lizu. Veliko klasično umetničko delo.
Znaš da to nije prava Mona Liza?
Stvarno?
Čekaj, kupio si ovo? - Da.
Šta ćeš s tim, ali iskreno?
Pretvoriće energiju na neki čudan način.
Tako mi je rekao prodavac.
Ne mogu da verujem šta si sve nabavio.
Imaš ovu stvar.
Slagalicu Mona Lize, pucketavu foliju i masku vuka.
I ovo! - I ovog tipa.
Odlično ti ide. Odakle si poreklom?
Iz Teksasa.
Zašto li se nisi uklopio u Teksasu?!
Kad si se pojavila s njim i rekla: „Za njega želim da se udam”,
tvoji roditelji iz Holandije rekli su...
„Jesi li sigurna? On je umetnik...”
Da. - Da.
Ali ispao je sasvim razuman čovek.
Dobro sam prošao s ovim stvarima. Gde ti je narandžasto?
Već sam počeo da se osećam kao kod kuće u Amsterdamu.
Prijatan dan. Uživajte u Kraljevom danu.
Trebala mi je još samo jedna sitnica.
Amsterdam je najbolje obilaziti biciklom.
I to ne bilo kakvim.
Treba ti crni bicikl za ženu od 110 godina.
Ovdašnji bicikli nisu seksi, ali služe svrsi.
Mogu li da napravim selfi? - Naravno.
Zdravo. Brzo selfi, pa idemo. Drago mi je.
Ništa nije romantičnije od vožnje kanalima Amsterdama
sam, dok pričaš u kameru.
Za mene je to vrhunac romantike.
Zdravo, kako ste? - Zdravo.
Dobro. Kako si? - Najlepši ste par.
Hvala! - Kao supermodeli ste.
Hvala!
Kad se venčate, obećajte da ćete biti na jednom biciklu.
Hoćemo.
Čestitam vam što ste tako prokleto lepi.
Hvala! - Uživajte u životu.
I ti! - Hvala. I ti.
Ćao.
Amsterdam je pun lepih osoba, a jedna od njih je i moj fan.
Zdravo, Konane. Ja sam Majka i zovem iz Amsterdama u Holandiji.
Zdravo, Majka. Kako si? - Odlično. A ti?
Hvala što si pravilno izgovorio moje ime.
Deluješ vrlo prijatno. Čime se baviš?
Radim kao model visoke mode.
Bože. Jesi li visoka?
Modeli moraju biti određene visine. - Da. Imam 183 cm.
Koliko si ti visok? - Bože, imam 193 cm.
Ali s gelom u kosi imam oko dva metra.
Znam da više nisam mlad.
Stariji sam gospodin. Ali misliš li da mogu biti model?
Imam li ono što je potrebno? - Mislim da imaš.
Upoređivao si se s Tildom Svinton,
koja je po meni najlepša osoba na svetu.
U Finskoj me smatraju bogom. Jesi li to znala?
Finci me obožavaju. - Sjajno. Da, Finci...
Majka, baš mi je prijao razgovor.
Veoma si duhovita i kul. Čuvaj se.
Majka? - Konane?
Da, kako si?
Odlično. Kako si ti? - Hvala što si došla.
Kako si? Drago mi je. - I meni. Dobro sam.
Voleo bih da naučim nešto o poslu manekena,
ako je moguće. - Mogu da ti pomognem.
Sad kad smo se upoznali, kakav ti je prvi utisak?
Je li te nešto iznenadilo?
Htela bih nešto da kažem o tvojoj kosi, ali ne znam šta.
Prilično je... živahna. - Živahna?
Da. - Da.
Opustiće se. - Šta misliš?
Baš sam to pomislila. - Kad upoznam ženu,
mnogo se podigne. - Dobro.
A onda se spusti. - Dobro.
Ovo je to mesto? - Jeste.
Kad si postala model?
S trinaest godina. - Trinaest.
Mnogi su sa 13 godina nesigurni u sebe.
Jesu.
Verovala ili ne, sa 13 godina osećao sam se ružno i čudno.
Da.
Verovala ili ne.
To je otkačeno, druže.
Ovde imaš kratku kosu. - Ovo je revija. Da.
Ovde izgledaš kao da si se udala za Belzebuba u paklu.
Kao Edvard Makazoruki. - Sviđa mi se.
Bože, pogledaj se. - Uvodnik.
Ovde deluješ opako. - Da.
Mislim da je gluma veoma važna u ovom poslu
i tu sam možda u prednosti, jer sam izvođač.
Ipak si izvođač.
A umem i da menjam oblik. - Da.
Mogu biti uštogljeni štreber ili napeti štreber.
Da, to je...
Mogu biti izuzetno nervozan štreber. - Da.
Ili pomalo jeziv štreber. - Da.
Šta misliš da bih mogao da radim?
Možda da budeš model za šake.
Šta pričaš? Ova šaka ništa ne valja.
Za nešto medicinsko. Neki uređaj ili kremu.
Pogledaš ove ruke i pomisliš:
„Može da reklamira kremu koja leči šugu?”
Izvini. Rekla sam ti, uspećemo.
Ne menjaj izraz lica i opusti ramena.
To je bilo dobro. Lice je sjajno, ali ruke su bile čudne.
Mogu li da te imitiram? - Da.
Glumim robota poslatog iz budućnosti
da uništi nekoga u prošlosti i tako promeni budućnost.
To mi je bila zamisao. - Dobro. Sviđa mi se kako razmišljaš.
Da. - Razmišljaj manje.
Ovde imam veoma izraženu venu kraj oka.
Vidiš li kako štrči? - Da.
Hoće li me to sprečiti da postanem model?
Je li to problem?
Mislim da ti je to najmanji problem.
Šta mi je onda najveći problem?
Pričajmo samo o licu. Budi iskrena.
Šta ti misliš da je najveći problem, osim vene?
Osim vene? - Da.
Rekao bih sitne oči, tanke usne
i generalno jeziv izgled.
Imam kvrgu na vrhu nosa
i mali razmak između usta i nosa.
Dobro. - Mislim da mi je glava skroz sjebana.
U celini nekako čudno izgledam.
Ne znam.
Ovde je neko ko bi mogao da ti pomogne.
Pravi muški model.
Ovo je Nilo. - Dobro jutro.
Zdravo, Nilo. - Zdravo, Konane.
Kako si? - Odlično.
Je li ti neko prišao i rekao: „Ličiš na Konana O'Brajena”?
Ne baš.
Nilo, postoji li nešto na čemu mi zavidiš?
Bilo šta. - Na kosi?
Daj još malo.
Još malo? - Da.
Vidim da imaš životnog iskustva.
Pogledaš me i vidiš iskustvo... - Da.
...koje neke žene smatraju privlačnim. - Da!
Harison Ford ima oko 82 godine. Niko ga ne kritikuje.
Možda Harison Ford ne traži od nepoznatih da ga ocenjuju.
„Stavite me pored nekog 50 godina mlađeg i uporedite nas.”
Misliš da Harison Ford to radi?
Ne znam šta radi u slobodno vreme.
Ni ja, samo kažem... - Možda ima celu garažu
punu mladih ljudi, pa stane pored njih i kaže:
„A ovaj tip? Šta kažeš na ovog?”
A njegova žena Kalista Flokhart kaže: „Ne vidim veliku razliku.”
„Kako ne vidiš?! Reci mi da dobro izgledam.”
Možda to radi cele noći.
Hoću da mi kažeš da sam najlepši muškarac
kog si ikad videla. Je li to tako teško?
Ti... Ti si... Konane?
Ti si najlepši muškarac kog sam ikada videla.
Ni ja nisam izdržao.
Ovo je dizajner Dik. - Zdravo, Dik.
Ima svoj brend. - Kako si?
Drago mi je. - Šta misliš, Majka?
Deluješ samouverenije čim si ga obukao.
Osećam se samouverenije. - Da.
Kao da sam u „Porocima Majamija” i osvojio Nobelovu nagradu za mir.
Šta je ovo?
To je slika stola za kojim svakodnevno radim.
Bojim se detlića, pa ne mogu ovo da nosim.
Malo je šljampavo, pa se ne vidi da vežbam.
Upravo tako. Baš šteta.
MIHIL AGENT ZA MODELE
Tebi je ovo mačji kašalj.
Izgledam kao neko ko je leteo prvom klasom
na međunarodnom letu i ukrao pidžamu.
Hajde da pričamo o časopisima u kojima bi mi našao posao.
Budi iskren.
Neću završiti u „Vogu”.
Pametni satovi.
Mogao bih da reklamiram pametni sat? - Mislim da bi.
Brinule su te moje šake.
Misliš da su suve, perutave i pegave.
Šta misliš? - Možemo ti naći dvojnika za ruke.
Nećemo pokazati njegovo lice... - Tražim rešenje.
...i naći ćemo mu dvojnika za ruke? Šta je onda ostalo od mene?
Odjednom sam samo model za torzo.
A ni njime nisi baš oduševljena.
Mislim da danas ništa nismo postigli.
Doleteo sam izdaleka da te vidim. - Da.
Obećala si da ćeš mi pomoći, a sve je propalo.
Dala sam sve od sebe.
Jesi li? - Nisam.
Podigni bradu malo više.
ČASOPIS „TIME TECH” NAJPOPULARNIJI EPLOV SAT SEZONE
Kad pomisliš na Holandiju, pomisliš na lale.
Zar ne? - Naravno.
ROMI RAJHROK FARMA LALA
Popularni su vesnici proleća.
Obožavam ovo mesto. Osećam se kao da sam upravo uzeo heroin.
I kao da je ovo poslednje što ću videti pre smrti.
I ja noću sanjam lale, tako da...
Ja sanjam heroin.
Brzo pitanje. Mogu li da pojedem lalu? - Ne bih preporučila.
Malo će te boleti stomak, a i ukus je jako loš.
Dobro. - Jednom sam probala,
ali ne bih preporučila.
To je poruka koju želim da prenesem.
Lale su lepe, ali nemojte ih jesti.
Naravno. - Neke zvezde mog ranga kažu:
„Moramo pobediti rak” ili: „Nahranimo gladnu decu.”
Moja poruka je: „Ne jedite lale.”
Ne činite to. - Da, nemojte.
Ceo dan ćete provesti na ve-ce šolji.
Ceo dan na ve-ce šolji? Dobro...
Ja sam pojela malo, ali ako pojedeš deset lala,
možda hoćeš. - Romi, niko to nije pitao.
Izostavimo deo o dijareji... - Dobro.
...i tvoju priču o blagoj dijareji.
Jer se zapitam
koliko je zapravo malo dijareje.
A ne želim da znam. Hajde ovako.
Kažemo: „Jedenje lala”, pa pogledamo u kameru i kažemo:
„Ne činite to”, i oboje prekrstimo ruke.
Možeš li to sa mnom? Spremna? - Da.
Jedenje lala, ne činite to. - Jedenje lala, ne činite to.
Možda dobijete dijareju. Blagu.
Šta je ono, tamo daleko?
To je Lala Tili. Ona je naša maskota.
Zaboga.
Dobro, ko je ovo?
Takođe Lala Tili.
Imamo i knjigu.
Imate knjigu? - Da.
Da pogodim, knjiga je na prodaju.
Naravno.
Shvatam. Koliko košta?
Deset evra. Tili, zar nemaš stida?
Tili, plaše li te se deca kad te vide?
Ponekad. Plaču i prekrivaju oči.
Tili, osećaš li se loše na kraju dana
jer plašiš decu? Ne, nije te briga.
Znaš kako te zovemo? Sociopata.
Osećaš... Šta da se radi, je l?!
Tili, ti si zastrašujuće priviđenje iz naše moguće budućnosti.
Budućnosti u kojoj nismo čuvali planetu,
pa se majka priroda razbesnela.
Možda će za 50 godina
milioni džinovskih lala krenuti u lov na nas.
Da! Ubijaju iznova i iznova. Uništavaju čovečanstvo i kažnjavaju ga.
To je tvoj san, zar ne, Tili?
Ne postoji zločin koji mogu da opišem Tili.
Tili, kad sam bio mlad, video sam skitnicu na ulici,
pregazio sam ga autom i ubio.
Da, i izvukao sam se. Šta kažeš, Tili? „Ne, ne, ne”?
Mislim da možemo da ubacimo kadar tvog slavlja.
Pregazio sam ga autom i ubio. Da, i izvukao sam se.
Stanimo ovde. Nemoj pogoršavati.
„Nemoj pogoršavati”? Obratila si se pogrešnom čoveku.
Jer obožavam da pogoršavam.
Tili je počela kao striptizeta.
To je moja mama.
To ti je mama? Bože!
Pogoršao je.
Ovo je sjajno. Povetarac menja smer. Od amsterdamskog zraka postajem zver.
Mislim na Šer. Trebala mi je rima.
Sad razmišljam o Šer.
Pričao sam o Šer.
Ćao, društvo. Kako ste? - Bože!
Šta radite ovde? - Studiramo u inostranstvu.
Sad ne studirate. - Studiramo!
Samo se glupirate.
Odakle ste?
Sa Univerziteta Džordžije.
Reci: „Napred, Dogsi”? - Da, reci: „Napred, Dogsi.”
Šta ja dobijam?
Osmehe. - Ljubav i svetlost.
Da! Napred, Dogsi!
KLM je zvanična holandska avio-kompanija
i ima jednu zanimljivu tradiciju.
Ako letiš biznis klasom,
KLM ti pokloni malu keramičku kuću u delftskoplavom stilu.
Postale su jako tražene među kolekcionarima.
Zamislite Bini bebice, ali kao male keramičke kuće
koje u Holandiji poklanja avio-kompanija.
Niko nema svih 106, osim jednog čoveka.
Taj čovek živi u skladištu iza mene
sa svojim sinom.
Ne žive stvarno u skladištu,
ali tako zvuči dramatičnije.
Ovo je Rodžer... - Rodžer.
...a ovo je njegov sin Patrik. - Tačno.
Živite li u ovom skladištu?
Živim u soliteru.
Razumem, ali priča je bolja ako živiš u skladištu.
Možemo li reći da živiš u skladištu?
Reci šta hoćeš. - Dobro.
Znači, živiš u ovom skladištu? - Da.
I jedeš samo glodare koje pronađeš u skladištu?
Ne, jedem i drugo. - Da.
Priča je bolja ako kažeš: „Da, jedem glodare.”
Jedeš glodare koje nađeš u skladištu?
Da.
Savršeno.
Ovo je Rembrantova kuća. - Ovo je Rembrantova kuća.
Tu je živeo i radio, u centru Amsterdama.
Dobro. Imate i kuću Ane Frank,
zar ne? - Da.
To je broj 47. - Ovo je Ana Frank.
Je li među najtraženijima? - Da.
Da. - Ljudi je vole.
Da, ljudi... - Svi je žele.
Ova je najvažnija. Palata na trgu Dam.
Ovo je možda najvrednija kuća?
Da, vredna je. - Šta je još vredno?
Imamo ovu. - I ova je vredna?
Ovo je kuća sira u...
Gaudi. - ...Gaudi.
Ako imaš obe,
onda su veoma vredne. - Da, naravno.
Teniska kuća je u Hemstedeu. - Teniska kuća.
Da. - Hvala.
Hoćeš li nešto u čemu se neće oštetiti?
Ti si najljubazniji čovek na svetu.
Kradem ti najvrednije kuće,
a ti mi nudiš nešto u čemu ću ih nositi.
Nema problema. - Obožavam ovu zemlju.
Koja ti je omiljena od svih kuća?
Imaš li jednu? - Da.
Lepa je. - Da.
Pogledaj ovu kuću. Zaista je lepa.
Koja je to? - Kuća broj 69.
Zato je ljudi vole.
Gospodine!
Ne mogu da verujem da si se tako našalio. - Da.
Dakle...
Kako se osećaš nakon šale o 69?
Nije loše.
Često to radimo.
Nisam znao da sam u takvom skladištu.
Da, takvo je.
Želeo bih da dodam još nekoliko kućica vašoj kolekciji.
Ovo su najznačajnije građevine u Americi.
Ovo je „Mekdonalds”.
Baš lepo. - Zar nije predivan?
Volim „Mekdonalds”. - Da. Pogledaj ovo.
Ovo je Amazonov distributivni centar.
Veoma su popularni u Sjedinjenim Državama.
Pogledaj, ima i mali kamion napolju.
Vide se i flaše u koje zaposleni moraju da pišaju.
Ovo je jako poznato u Americi. Bela kuća.
Da. - A sad jedna posebna.
Pogledaj. Plesna dvorana Bele kuće. - Baš lepo.
Ide pored nje. Razmere su kao u stvarnosti.
Moraš da imaš obe u kolekciji.
Neki od najvećih slikara u istoriji potiču iz Holandije,
uključujući Rembranta, Vermera i, naravno...
Ja sam Vinsent van Gog.
Jedan sam od najpoznatijih slikara u istoriji čovečanstva.
Za života nisam zaradio ništa od svojih slika.
Posle moje smrti, moje slike prodavane su
za stotine miliona dolara.
Jako sam besan zbog toga,
pa idem u suvenirnicu Van Goga po svoj deo zarade,
novac koji mi pripada.
Znam da ste unutra.
Hoću samo deo zarade. Majice, nalepnice za branike.
Bože, imate čak i male fidžet spinere
na kojima piše „Van Gog”. Hoću svoj novac!
Jebeš ga, neko dolazi.
Čoveče, koji đavo? Pogledajte ovo. Nikad nisam držao...
Dobro, često sam držao hotdog. Obožavao sam ga.
Ali tada još nije bilo koka-kole. Imali su samo...
Imali su dr peper. Voleo sam dr peper.
Svi zarađuju na Van Gogu. Jedini koji ništa ne dobija jesam ja.
Zašto? „Zato što sam mrtav.”
Rupa u zakonu.
MUZEJ VAN GOGA AMSTERDAM
Zdravo, mogu li da uđem i razgovaram? - Ne, nije moguće.
Nije moguće? Ja sam Vinsent van Gog.
Ja sam sve ovo napravio. Za života nisam zaradio ništa.
A sad odjednom ne mogu ni da uđem u Muzej Van Goga.
To je moj muzej.
Sad dovode tešku artiljeriju. Ovaj će biti zabavan.
Treba da me pustite unutra. Lično sam naslikao te slike.
Imao sam užasan život. Imao sam gonoreju i sifilis.
Možda sam se otrovao olovom, pa sam malo poludeo.
Odjednom je izvadio mali dnevnik i nešto zapisuje.
„Dragi dnevniče, danas sam upoznao Vinsenta van Goga i izbacio ga iz muzeja.”
Sklonite se, ljudi žele da izađu. - Skloniću se da mogu da izađu.
Dobro. Izvinjavam se. - Hvala.
Izvolite, ljudi. Nadam se da vam se svideo moj muzej.
Sjajno. - Koliko ste platili?
Zdravo! Dvadeset pet evra. - Dvadeset pet, a ja ne dobijam ništa!
Zdravo, mogu li dobiti nešto za sav svoj trud?
Gospodine Vinsente.
Hvala. - Hvala.
Ništa?
Jesu li vam se svidele moje slike? - Neverovatne su.
Svidele su vam se?
To su rani radovi. Nisu čak ni oni dobri.
Nadam se da vam je bilo lepo u mom muzeju. - Da.
Zamisli, mene ne puštaju unutra. Nikad nemoj odrasti. Užasno je.
Nemoj biti slikarka, devojčice. Bavi se korporativnim pravom.
Zdravo. Sećam te se.
Bila si nešto posebno. Sećaš se? Odjednom se više ne seća.
Dobro. „Vinsent van ko?!” Bila je potpuno luda.
Baš je bila ludača.
Je li vam se svideo moj rad? - Jeste.
Je li bio veoma dobar? - Da, baš me je dirnuo.
Koliko naplaćuju ove? - Po 1,25 evra.
Moram da idem? - Da, molim vas.
Dobro. Bez ljutnje. - Rukovaću se s vama.
Hvala vam. Bez ljutnje. - Ćao.
Slušaj, razumem.
Čovek naslika nekoliko slika,
malo poludi i odseče sebi uvo. Da, nije bilo dobro.
Nije trebalo da odsečem uvo. To je bila greška.
Kakav tužan kraj za Van Goga.
XO HOTELI VAN GOG
Dobro. Zamalo me je ubio tramvaj.
Ali kakav način da se umre.
Ljudi uzmu svoj najdragoceniji teret, odnosno decu,
i naguraju ih u prednji deo bicikla.
Evo još jednog čoveka s celom porodicom
naguranom u malu kutiju ispred bicikla.
Ovdašnja deca su poput vazdušnih jastuka u autu.
Ovo je Fitsdepo,
mesto gde završavaju zaplenjeni bicikli.
Ti si Martin. - Da.
MARTIN KLEPER MENADŽER
Ti si Džeja. - Tačno.
DŽEJA MENADŽERKA
Ako je bicikl bilo gde u gradu nepropisno parkiran,
odnesu ga i dovezu ovde.
Da. - Tačno.
Može li se reći da je ovo pravo groblje bicikala?
Moglo bi se reći. - Znaš šta mi je teško da poverujem?
Ko bi zaplenio ovaj bicikl? Kakvo okrutno čudovište?
Pomislite na dečaka ili devojčicu
kojoj pripada. Verovatno devojčicu, ali nije važno.
Svako može imati bicikl kakav želi.
Ako dečak želi ovaj ružičasti bicikl, neka ga ima.
Spavaš li mirno sad kad ste zaplenili ovaj bicikl?
Iskreno, da. - Da?!
Sigurno vam dolaze ljudi koji su mnogo besni.
Da, jer moraju da prevale dalek put dovde.
Dobro.
A onda moraju i da plate da preuzmu bicikl.
Voleo bih da vidim kako postupate s tim ljutim mušterijama.
Moj bicikl! - Je li ovo tvoj bicikl?
Ovo je moj bicikl!
Zar ti nije drago što je bicikl ovde?
Ne, presekli ste lanac! - Jesmo.
Moja baka mi je napravila taj lanac!
Napravila ga je, a vi ste ga presekli? - To ne mogu da popravim.
To je tako... - Zašto?
Zašto ste mi uzeli bicikl? Zašto? - Bože!
Srce! Moje srce! - Smiri se.
Imam lekove u džepu! Izvadi ih!
Izvadi lekove! Daj mi tabletu!
- Izvoli.
Pogrešna tableta!
Ubićeš me! Proklinjem te!
Dešava li se to ikada?
Ne. - Nikad.
Koliko dugo čuvate bicikle?
Ispravne bicikle čuvamo četiri nedelje, a oštećene dve nedelje.
Napaljene bicikle? - Oštećene.
Oštećene. - A, oštećene!
Učinilo mi se da si rekla: „Napaljeni bicikli.”
To me je malo uznemirilo. - To je do tebe!
Taj bicikl se baš obradovao što vidi vlasnika!
ŠVIN
Izvinjavam se.
Neverovatno je videti sve ove bicikle odjednom.
Sve zajedno, ovo je pravo groblje bicikala.
Kul slika, zar ne? - Da.
Kao groblje bicikala, ili još bolje „biciklistički nadgrobni beleg”,
zbog dva slova B.
Ova gomila bicikala izgleda kao biciklistička orgija.
Pogledajte. Kakvi su ovo bicikli? - Ovo su olupine.
Bolje da su napaljeni ako su na orgiji.
Ili su izvađeni iz kanala. - Sačekajmo da se nasmeju.
Dovoljno. Šta će biti ovim biciklima?
Svi se uništavaju.
Uništavaju se? - Da.
Baš šteta.
Mislim da ste prestrogi prema ovim biciklima.
Mogu li da dobijem ovaj?
Ako mi pokažeš da možeš da ga voziš... - Šta pričaš?!
Može da se vozi. Ništa mu ne fali.
Skroz je dobro.
Potpuno je ispravan. - Da.
Samo moraš da se zaletiš.
SVAKOG DANA STOTINE BICIKALA BIVAJU NAPUŠTENI...
NEPROPISNO SU PARKIRANI
BAČENI U KANALE
I VAPE ZA POMOĆ
Zdravo, ja sam Konan O'Brajen. Za samo dva evra dnevno
možete pomoći zanemarenim, zlostavljanim i tragično ružnim biciklima Amsterdama.
Zajedno možemo pretvoriti ovo groblje bicikala
u brdo nade.
Čoveče, ovo je bilo dobro.
Zdravo, Konane. Ja sam Lukas i zovem iz Holandije.
Reci mi nešto o sebi, Lukase.
Živim u Amsterdamu s devojkom i dve mačke.
Igram košarku. Nekada sam bio profesionalac.
Na kom nivou si igrao profesionalno?
Na najvišem nivou u Holandiji.
To je sjajno. Impresivno. - Molim?!
U poređenju s ostatkom sveta i nije nešto,
ali ovde je dobro. - Mogu li nešto da ti kažem, Lukase?
Da sam samo jedan dan igrao profesionalnu košarku,
samo bih o tome pričao.
U timu sam s mnogo introvertnih igrača.
Mislim da bi mogao da pomogneš meni i timu
da više provociramo protivnike.
Obratio si se pravom čoveku. - Upravo tako.
Naučiću vaš tim da bude glasniji i odlično provocira protivnike.
A hoćete li bolje igrati košarku? Nećete.
Zdravo. Kako si? - Dobro. Kako si ti?
Drago mi je što smo se upoznali. - I meni.
Najviše želim da ti pomognem s onim što si rekao preko Zuma,
da ti teško ide provociranje. - Da, teško mi je.
Mislim da je razlog to što su ljudi u tvojoj zemlji pristojni.
Veoma smo skromni.
Američki način je: „Ja sam najbolji, ti si luzer.”
Razumeš li?
Hoću da dobro provociraš protivnike.
Nešto što pali u Holandiji. - Dobro.
Nadam se da kao svi Holanđani
voliš bicikl, jer očajno voziš auto.
Nadam se da vam zdravstveno osiguranje pokriva razbijanje guzice.
Je li ta dobra? - Da, to je...
Vi imate opštu zdravstvenu zaštitu.
Da. - Da.
Častim na holandski način. Svako plaća svoje.
Volite lale? E pa lala vam je u gaćama!
Mora da si edamer, jer nisi ni za gaudu.
To su ovde dva glavna sira, zar ne?
Edamer i gauda? - Da.
A „nisi za gaudu” zvuči kao ne valjaš.
Zar ne? - Da.
Vidim da si Holanđanin,
jer si drven i zakrčuješ teren.
Evo jedne dobre. Van Gog se u tri lepe.
Ta je dobra.
Sviđa ti se? - Da, sviđa mi se.
Neka pljušti, debilu!
Da!
Ne mogu to koristiti, jer sam Holanđanin
i ne mogu to reći drugom Holanđaninu.
Daću ti nešto univerzalno. Ne bi zakucao ni ekser.
Dobro, možeš da zakucaš loptu, ali ne možeš da zakucaš ekser.
Mogao bi da koristiš neke moje poteze.
Pogledaj ovaj. Gledam tamo, a šutiram ovamo.
Svemirski horog! - Šta je „svemirski horog”, jebote?!
Zdravo, kako si? - Dobro sam.
ZOE, LUKASOVA DEVOJKA
Smeta mi što je previše fin.
Zato sam ga učio da provocira protivnike.
Lepo.
Da, ovo pali u Holandiji. - Da.
Van Gog se u tri lepe. - Da, sviđa mi se.
To je pun pogodak.
Reći ću još nešto. Lep si dečko.
Hvala. - Ali kosa ti je previše pristojna.
Učinićemo da izgledaš malo opasnije.
Dobro. - Može?
Tako je već bolje.
Izgledaš opako. - Misliš?
Da, kao malokrvni jež Sonik.
Kao da sam ga uhvatio kako mi jede kupus u bašti.
PATRIK TRENER
Ovo je trener? - Da.
Kakav je Lukas kao igrač?
Vrlo je dobar igrač. - Dobar je igrač?
Jeste. - Ali postoji problem.
Koji problem? - Ne ume da provocira.
Ne. - Zašto ne?
Jer u Holandiji dobiješ tehničku grešku, zar ne?
Dobiješ tehničku ako provociraš?
Da. - To mi nisi rekao!
Kad bih igrao za vaš tim, bih li bio koristan?
U prilično si dobroj formi, ali nisi dovoljno dobar za nas.
Nisam dovoljno dobar za vas?
Ni približno. - Biću najbolji igrač u timu.
Hajde da igraš jedan na jedan s Dejvom. Gde je Dejv? Eno ga.
Dejve! - Dejve!
Hoćeš da igraš protiv njega? - Da, hoću protiv Dejva.
Ne plašiš me. - Stvarno?
Očajan si košarkaš.
Slab si. Nisi mi ni do kolena.
Zgnječiću te kao crva. - Dođavola.
Kad završim s tobom, biće te toliko sramota...
Da? - ...da ćeš zauvek napustiti košarku.
Koji će biti rezultat?
Kad završim s tobom, neće postojati toliko veliki broj.
Šta se dogodilo?
Srediću te!
Ne znam šta... Taj je nadopingovan kao konj.
Ne znam šta uzima, ali kad sam ugasio svetlo,
počeo je da svetli. Stalno posećuje Černobilj.
Momci, bili ste veoma velikodušni.
Pokazali ste mi kako se košarka igra ovde u Holandiji
i od srca želim da vam zahvalim.
Van Gog se u tri lepe!
Jedan od najprepoznatljivijih simbola Holandije jeste drvena klompa.
Iako se izrađuju već 800 godina,
ovaj tip nije delovao ni dan stariji od 400 godina.
Ovde sam s Rulom i njegovim sinom Timom,
a vi pravite drvene klompe?
To je tipično holandski. Jedan komad drveta, cela cipela.
Samo proizvodimo klompe i srećan sam ako ih ljudi kupe.
Ako ih ne kupe, i dalje sam srećan. Nema veze.
Očajan si biznismen.
Koja je prednost drvene klompe?
Svi nose plastičnu obuću. - Da.
Stopala ti se znoje. - Znoje se.
Stopala ti se hlade. - Hlade se.
Ne možeš da se baviš sportom u drvenim klompama?
Mogu da trčim u njima. - Možeš?
Trčiš li brzo?
Sviđa mi se tvoja kosa. Liči na moju.
Hvala. - Da.
Samo je ja imam malo više.
Imaš malo više kose. - Malo više.
Mislim da imaš. Mlađi si. - Da, mlađi sam.
Naravno, opadaće mi kosa, a uskoro me čeka grob.
Da, znam.
Je li neko nekad bacio klompu na nekoga kao oružje?
Nešto si se unervozio. - Da, to...
Jesi li ubio nekoga klompom? - Ne.
Razmišljaš li o tome? - Ne.
Garant tvoj sin jeste.
Jesi li ikad poželeo da ubiješ nekoga klompom?
Nisam. Nisam ni razmišljao o tome.
Ali sad razmišljaš, zar ne?
Sad da. - Da.
Govoriš vrlo direktno i jednostavno.
Ali možda je vaš seoski način života bolji od mog gradskog.
Radim u visokom poslovnom tornju. Upravljam hedž fondom.
Ispunjen sam patnjom i bolom.
Ali u filmu „Hallmarka” dolazim ovamo i počinjem da pravim klompe.
Upoznajem ženu koja misli da sam neki uglađeni čovek iz grada,
ali ja smatram da je ona glupa i provincijalna.
Na kraju se zaljubimo i zajedno pravimo klompe.
KONAN O'BRAJEN I REJČEL JODER OD LOGOVANJA DO KLOMPOVANJA
USKORO NA KANALU „HALLMARK”
Onda se klompe zapale i ona pogine.
Uđimo. - Dobro.
Ovo je komad topole. - To je topola.
Od ovog komada napravićemo mi klompu.
Da.
Nosim američki broj 12 i imam usko stopalo.
Nemam izražen svod, pa volim malo jaču potporu.
Veliki problem. Šalim se, napravićemo klompu.
U redu je. - Dobro.
Trenutno pravimo klompu dugu 10,5 cm.
Baš je mala. - Kao za bebu.
Pravim gomile malih klompi, jer se odlično prodaju.
Ljudi vole male. - Da, Amerika voli male klompe.
To je klompo-suvenir.
Da. - Da.
Klompo-suvenir. - Da.
Krompir.
Sveže drvo se seče kao krompir. - Da, stvarno podseća na krompir.
A ja se razumem u krompir.
Ako ih brzo praviš, ostaju jeftine.
Fino. - I nisu proizvedene u Kini.
Eto.
I dalje su holandske i vrlo su jeftine.
Da.
Jesi li to snimio? Dobro, savršeno.
Jeste.
Nisi to očekivao? - Ne, nimalo.
Žuta klompa je radna obuća za poljoprivrednike.
Muškarci uvek nose tamne, a njihove žene svetle boje.
Lepo.
U Holandiji imamo veoma krupne žene.
Žene su krupnije od muškaraca?
Ponekad. - Da.
Ovaj čovek ima veliki problem.
Zamisli da želi da poljubi ženu. Kako to radi?
Ovaj čovek krije tajne.
Da, da.
Dobro.
Treba se malo navići.
Evo problema. Okreni se ovamo.
Recimo da sam negativac koji želi da ti se prišunja i ubije te.
Pazi sad ovo.
Čujem da dolaziš.
Dok stignem, ti si već daleko. - Da, ali...
Ovo nije dobro za ubicu.
Da? - A ples?
Ja ne plešem. Ti plešeš. Odlično pleše.
Trebaće mi vremena da se naviknem.
Ali da, ovo su drvene klompe.
To je obuća napravljena od drveta.
Rul nije znao da ću njegov posao s klompama
lansirati u stratosferu.
Pogledaj, Rule. „Kroklompe.”
Sva udobnost klompe i sva ružnoća kroksice.
Kako se zoveš? - Džonatan.
Džonatane, odakle si? - Iz Švedske.
Dobro, iz Švedske.
Izvinite. Ovi ljudi su veoma ljuti na mene.
Nadam se da nas moja devojka prati.
Imaš devojku?
Da, ostavio sam je zbog tebe. - Neverovatno.
Džonatan iz Švedske dovezao se pored mene
i ostavio devojku na biciklu. Ona sad ne zna gde si.
Verovatno više nemam devojku.
Pouzdano ti kažem da više nemaš devojku.
Kako ste se upoznali? - Preko aplikacije. Mogu opet.
Dobro, dame, ovo vas čeka.
Mislim da je sjajan momak,
sve dok mu pažnju ne odvuče neka slavna ličnost.
To je glavni razlog.
Mogao bi imati ženu i troje dece,
ali ako bi preko ulice video Erika Estradu,
tras, porodica je rasturena.
Tačno. - Stara je fora, ali potražite ga.
Holandija igra ključnu ulogu u sprovođenju međunarodne pravde.
Nalazim se u Hagu, glavnom gradu Holandije.
Iza mene je Međunarodni sud pravde.
Ovde se čuvenim svetskim zločincima...
MOAMER GADAFI DŽOZEF KONI, SLOBODAN MILOŠEVIĆ
...despotima i ubicama sudi za njihove zločine.
Izvode ih pred sud, a kad imaju...
Izvinite, gospodine. Vi ste Konan O'Brajen?
Jesam. Hoćete li... - Morate poći s nama.
Ne moram. - Pođite s nama.
Ne moram da pođem... Mislim da ne moram.
Pođite s nama. Odmah! - Nema razloga...
MEĐUNARODNI SUD PRAVDE
Uključujemo se u Međunarodni sud pravde.
Suđenje broj 489: sve zemlje sveta protiv Konana O'Brajena.
Tišina!
Časni sude, optuženi Konan O'Brajen godinama putuje svetom
i čini prestupe u ime takozvane komedije.
Na našu sreću, bio je dovoljno glup da snimi sve svoje zločine.
ARGENTINA LAŽIRANJE POVREDE
ŠPANIJA NAPAD NA DRVO
Bože. - Ne.
ARGENTINA JAVNO ŽVAKANJE
Brži je nego što sam mislio!
NORVEŠKA OBRNUTO ZLOSTAVLJANJE DETETA
TAJLAND ?????
U svoju odbranu reći ću ovo. Veoma poštujem Holandiju.
Veoma poštuješ Holandiju?
HOLANDIJA NARANDŽASTO LICE
HOLANDIJA PROVALA
ISMEVANJE SIREVA
Nisi ni za gaudu.
Čekaj, odakle vam taj snimak?
To smo snimili pre samo sat vremena! Ko vam ga je dao?
Da li vam moj tim pomaže? Ljudi!
Pomalo čudno miriše, zar ne?
Užasno.
Miriše kao trula šargarepa.
Miriše na sumpor.
Đavolski.
I konačno, časni sude,
predstavljam vam najgnusniji zločin optuženog:
pevanje.
Pevanje nije zločin.
Nije bilo... do sada.
AUSTRIJA
Okrećem se kao Džuli Endruz
NORVEŠKA
Gledam u fjord
U moru ima lososa
TAJLAND
AUSTRIJA
Gospodine O'Brajen, imate li šta da kažete u svoju odbranu?
Časni sude, nisam želeo nikog da povredim niti da izazovem svetski razdor.
Uvek sam mislio da je pevanje...
moj najveći dar.
Volim da pevam, volim da pevušim.
Volim da rimujem jun i tajfun.
Ako je to zločin, neka bude.
Zaključajte me i bacite ključ...
Napokon je pravda stigla ovog nepokajanog prestupnika,
ali tek nakon još jednog zločina: „Uneređivanja tepiha sudnice.”
Nažalost, pobegao je iz psihijatrijske ustanove
i još je na slobodi.
PUTEŠESTVIJA KONANA O'BRAJANA III
Zdravo, Konane. Mislim da sam bar uspeo da izgladim stvari s Hanom.
Nikad neću zaboraviti što si me ostavio,
ali posle mnogo cveća i čokolade,
naša veza, tehnički gledano, još traje.
Hvala, Konane.
Čekaj, je li ono Keti Grifin?
Ovo je poremećeno.
Prevod titlova: Ivan Papić