Fetelor, fiecare la locul ei! Unu, doi, trei și…
BAZAT PE FAPTE REALE
Alfonso, nu fi…
Te duci în Italia și zici că doar ei fac paste…
- Dar zice „rețetă”… - Știi când am fost la Sofia?
- Ce încăpățânat ești! - Bineînțeles!
- Zice „rețetă greacă”. - Bine.
Noapte bună!
- Cum adică? - Nu încă, domnișoară.
Întâi faci duș, ești transpirată leoarcă.
Nu pot să fac mâine?
Apropo!
- Nu ți-am făcut nicio poză. - Asunta…
Charo, ia telefonul tău, al meu e un jaf. Să avem o amintire…
Dar acum arăt oribil.
…din seara asta…
Sunt obosită!
- Stai puțin! Și unde? - Aici.
Ba nu arăți oribil, ești frumoasă. Uite!
- Uite! - Dar…
- Foarte drăguță. Asunta, te rog! - Asunta, stai în capul oaselor!
Doar una, haide!
- De ce ești supărată din senin? - Ce clovn, uită-te la ea!
- Nu fi obraznică! - E obraznică, serios.
Îi ceri să facă o poză și uite cum se strâmbă.
Vreau să mă culc.
- Sunt obosită. - Atât de obosită?
Pot să mă duc?
- O clipă, Asunta! - Stai puțin!
CAZUL ASUNTA
Înainte să începem, aș vrea să subliniez un lucru
pe care apărarea îl consideră important.
Am fost informați
de existența mai multor audieri desfășurate în prezența dv.,
pe care nu le înțelegem,
inclusiv a Laurei Prieto și a mamei ei, dna Iglesias.
Am urmat procedurile obișnuite.
Noi considerăm că acestea
trebuie derulate conform Codului de Procedură Penală.
Audierile în biroul dv. nu fac parte
din ceea ce este considerat
modul adecvat de a conduce cercetarea penală în acest caz.
Nu ați fost anunțați fiindcă nu exista niciun motiv
ca avocații să se întâlnească cu aceste persoane.
Nu văd motive să o facă nici judecătorul de instrucție.
Dacă măcar ar fi existat o dare de seamă fie scrisă, fie audio…
- Dar azi sunteți aici, nu? - Azi, da.
Și vom proceda transparent, fiindcă am aflat abia azi de acest martor,
ceea ce încalcă dreptul clientului meu la un proces echitabil.
Dar problema, dle judecător, nu e doar
că aceste practici au fost repetate,
ci și că noi aflăm întâmplător și din presă.
Din nou, din presă!
Ceea ce deja, vă spun sincer, mi se pare pur și simplu inacceptabil.
Mă acuzați de ceva?
Nu, eu nu. Dacă vreți s-o luați așa…
Am interpretat eu greșit.
Vă rog să nu mai interpretați ce spun.
Am spus doar că v-am respectat totdeauna deciziile.
Dacă a trebuit să le contest, am făcut-o pe căi legale și corect.
N-am ieșit în presă și n-am comentat în afara audierilor
ce cred eu despre ce se întâmplă aici.
Iar ce spun, spun asumat, oficial, în scris.
Bine, femeie, bine.
- Altceva? - Nu, dle judecător.
Putem începe?
Da.
Bună ziua, Laura. Scuzați-ne!
Cred că, după ce ați auzit, știți de ce sunteți aici, da?
Foarte bine.
Fata zice că a ieșit din magazinul ăsta de pe strada Pardiñas
și i-a văzut pe Alfonso și Asunta la intersecția asta.
- Ce căutau acolo? - De unde să știu?
Dar, dacă au luat-o pe aici, trebuie să-i fi prins vreo cameră.
Dacă erau pe partea asta, e doar cea de la banca Sabadell.
Acceseaz-o!
Rosario, în drum spre garaj, înainte să ia fata.
Derulează înainte.
- Aici n-au fost văzuți. - Stop.
- De ce? - Ce ai? Ești plătit la vizionare?
Dă-i drumul!
Oprește aici! Dă înapoi.
A trecut pe aici la ora 18:24.
Care-i treaba?
- Ce? - Nu m-ai sunat.
- Eu? - Da.
Ce dimineață am!
O să-mi explodeze capul, așa că dați-mi vești bune.
Tu ai întârziat, nu eu.
Aici e.
Ea e Laura Prieto,
martora care l-a văzut pe Alfonso pe stradă cu Asunta pe 21 septembrie.
Cum vedeți, e cu prietenul ei și are sacoșa de la magazinul sport.
Ceea ce dă credibilitate atât mărturiei ei, cât și a mamei ei.
L-a văzut cu Asunta în ziua crimei.
- Da, ziua se potrivește. - Exact.
Dar am comparat cu ora filmărilor de pe alte camere
și s-ar putea să avem o problemă.
Uitați! Camera asta se află la 30 de secunde de mers de intersecția
unde martora l-a văzut pe suspect cu fata.
E 18:24, da?
- Acum uitați-vă la asta. - Arată 18:21.
Benzinăria pe unde a trecut Rosario cu fata, cu doar trei minute mai devreme.
Între cele două puncte, sunt cel puțin cinci minute de mers.
Dacă apărarea folosește camera asta…
Ar putea spune că, potrivit camerei, Laura n-avea cum să-i vadă.
- Și am avea o problemă. - Ba nu.
Am avea un interval de timp deschis interpretării.
Ce s-a întâmplat între X și Y?
Filmarea asta e parte din dosar.
Dacă o găsesc și consideră că-i ajută, au dreptul s-o folosească.
Dacă o găsesc.
Luis, dacă nu pot să susțin implicarea lui Alfonso,
am încurcat-o rău.
Mi se poate prăbuși tot cazul.
Cum putea face Rosario totul singură?
Nici n-ar fi putut scoate cadavrul din dormitor sau din mașină.
Nu te pierde în detalii, Pedro!
Cu sau fără cameră, avem probe clare contra lui Basterra.
Să-ți amintesc că fata dormea la el când se ducea la școală amețită?
Și ai auzit martora.
Juriul o s-o creadă, n-am îndoieli.
Bine. Tu ești foarte sigur.
Dar eu trebuie să pledez la proces.
Tu pe cine ai crede: pe fata asta sau pe Alfonso Basterra?
Luis!
Nu toată lumea știe despre el tot ce știm noi.
Tată!
De ce nu te-ai culcat?
Arteixo ridică ancora la 12:00. Căpitanul nu stă după nimeni.
Bine…
Arteixo ridică ancora la 12:00. Căpitanul nu stă după nimeni, fiule.
Tu nu înțelegi nimic.
Scuze, știu că e târziu. Verifică-ți e-mailul, te rog.
- Deschide ochii, fiule. - Tată!
Nu mă asculți niciodată. Faci numai ce te taie capul.
Nu voiai să te ajut cu cartea despre caz?
Nu stă după nimeni.
Bem o cafea mâine la prima oră?
De parcă n-aș exista.
Da. Întotdeauna e aceeași poveste.
- Tată… - Arteixo ridică ancora la 2:00.
Căpitanul nu stă după nimeni.
Ba da. Stai liniștit, nu pierdem vaporul.
Vino! Hai la culcare!
- Vezi? Nu stă după nimeni. - Nu stă. Să mergem!
Voi, artiștii, nu sunteți deloc matinali.
Scuze, ieri am terminat târziu emisiunea și a trebuit să-mi mușc limba în direct.
A fost alegerea ta.
De unde-s pozele pe care mi le-ai trimis?
Au fost găsite în telefoanele părinților. Știi ce a zis legistul când le-a văzut?
„Fata asta e în mod clar sedată.”
De ce și-ar droga niște părinți fata?
La prima percheziție la Alfonso,
am găsit un șort aruncat pe pat.
Să vezi ce dezordine e la mine uneori…
Dar când au pus lampa UV,
au apărut niște pete.
Singurătatea e grea. Dar e totuși șortul lui, nu?
Și colanții fetei de pe noptieră
erau tot ai lui?
Și punctele fluorescente de pe pereți care s-au văzut la lampa UV?
Știi că o să fie pedepsit crunt dacă scriu asta.
Ca să scrii despre asta, Paula, nu ajunge să cunoști dosarul.
Trebuie să știi și versiunea celor implicați.
Este vorba despre conținutul telefonului lui Rosario Porto.
Fotografii ale fetei în costum de balet și bluză de plasă…
Machiată ca o femeie adultă, să zicem.
Sunt imagini în care mulți văd
posturi sexy sau erotice,
cu siguranță nepotrivite cu vârsta ei.
Într-adevăr, dar vrem să clarificăm…
că ceea ce vedeți la televizor este știrea inițială…
Nici nu s-a stabilit data procesului și deja ne condamnă.
Ai văzut ce spun despre poze?
Încearcă să vă dezbine, să vă întoarcă unul împotriva celuilalt.
Pozele alea sunt pură speculație.
Niciun judecător nu va fi impresionat, cu atât mai puțin să le admită ca probe.
Un judecător poate nu, dar juriul va fi.
Vă vom demonstra nevinovăția la proces, Rosario.
Vom combate tot ce prezintă contra voastră.
Ce nedrept, Juanjo!
Ce nedrept! Trebuie să ies de aici. Trebuie…
Am cerut iar eliberarea pe cauțiune și o vom obține.
Dar e nevoie de răbdare.
Pentru Malvar, fiecare zi petrecută aici vă face să păreți mai vinovați.
Și va profita cât se poate.
Nu mai pot. Chiar nu mai pot.
Vreau să mor.
Nu e niciun motiv să nu fii eliberată până la proces.
Și, până la urmă, probele vor vorbi de la sine.
E o chestiune de zile, vei vedea.
DUPĂ DOI ANI
O să fie de-ajuns, Rubén?
Îți mai pun două din partea casei, Marisa.
Azi îmi vin cei doi nepoți și nici nu știi cât mănâncă.
Noi n-avem copii.
Dar avem un nepot de 15 ani care mănâncă de rupe.
- E frumos să ai copii… - Și obositor.
Noi ne mulțumim cu puțin, la vârsta noastră.
Și asta e adevărat.
Trebuie să-mi semnezi. E o recomandată.
Minunat, altă amendă!
- E de la Tribunalul Regional. - De unde?
- Și ziceam că nu-s mari șanse. - Ce?
Am tras lozul norocos.
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
Bună dimineața!
Dle președinte, cu voia dv., înainte să începem,
eu și colega mea am vrea
să subliniem nenumăratele prejudecăți
cu care ne vom confrunta sigur.
Vreți să recuzați toți candidații?
Dle președinte, suntem de părere că, fără îndoială,
datorită eforturilor sârguincioase și complicității mass-media,
nu există nimeni în Spania care să nu aibă deja o opinie
despre vinovăția sau nevinovăția acuzaților.
Dlor avocați, problema asta s-a rezolvat în etapa corespunzătoare.
Dacă vreți, aveți dreptul să recuzați patru membri.
Bine. Să începem audierile.
Înțelegeți responsabilitatea de a face parte dintr-un juriu?
Sigur. Nimeni nu și-o asumă de plăcere.
Dar fata merită dreptate.
Nu, nu știu cine e Rosario Porto.
- Sunteți sigur? - Absolut.
Credeți că se poate iubi un copil adoptat la fel de mult ca unul biologic?
E greu…
Fiindcă ai mei sunt ai mei, nu?
Eu i-am făcut.
Deci cunoașteți cazul despre care vorbim.
- Ce întrebare e asta? - Poftim?
Normal, ne-a ținut cu sufletul la gură.
Da, bineînțeles.
Ca toată lumea, nu?
Fetița din China.
Da, bineînțeles.
Da, știu cine e.
Eu cu siguranță n-aș putea să-i fac rău.
Ați fi în stare să faceți dreptate fără să ezitați?
E posibil să am niște ezitări, nu?
Dar da.
Cred că da.
Dacă sunt sigur.
Fiindcă, până la urmă,
e o mare responsabilitate.
Într-adevăr, este.
Tocmai.
N-aș putea dormi liniștit știind că am pedepsit un om nevinovat.
Nu știu, cred că trebuie să ai conștiința împăcată.
Foarte bine. Mâine începem procesul.
Vă rog să fiți punctuali.
La Tribunalul Regional din Santiago,
începe mult așteptatul proces în cazul Asunta.
După doi ani de detenție, juriul decide dacă Rosario Porto și Alfonso Basterra
sunt vinovați de moartea fiicei lor, Asunta Basterra Porto.
Procesul ar trebui să dureze 24 de zile.
Dar, ținând cont de opinia generală că părinții sunt vinovați,
probabil se va sfârși înainte.
Poate vom primi răspunsuri la întrebările de pe buzele tuturor.
De ce au ucis-o?
Cum pot părinții să-și omoare copilul?
Cum va decurge procesul? Vor păstra apărarea comună?
Credeți în șansele lor?
Credem în nevinovăția lui Rosario și Alfonso.
Chiar dacă, din cauza informațiilor scurse și repetate de atâtea ori în presă,
au fost deja condamnați fără să fi pășit în sala de judecată.
- Mulțumesc. - Ce ziceți de…?
Mulțumesc, sunteți amabili.
- Bună ziua! - Și imaginile de la benzinărie?
Mulțumim pentru amabilitate.
În prezența juriului, a procurorului,
a acuzaților Rosario Porto Ortega și Alfonso Basterra Camporro
și a avocaților lor,
declar deschis procesul pentru uciderea Asuntei Yong Fang Basterra Porto.
Dnă Porto, potrivit dosarului de anchetă,
polițistul care v-a însoțit la casa din Montouto
în noaptea morții fiicei dv.
susține că, în drum spre baie, ați dat peste un coș de gunoi.
Cel din camera mea, da.
- Ați pus cumva mâna pe el? - Sigur că nu.
- Sunteți sigură? - Nu l-am atins deloc.
Voiam doar să merg la baie.
- Și v-ați dus? - Cred că nu m-au lăsat.
Bine.
În coșul cu pricina s-au găsit bucăți de sfoară portocalie,
așa este?
Altă fotografie.
Dnă Porto, la ce se folosea sfoara asta în casa dv.?
Presupun că la treburi
prin grădină.
Atunci cum se face
că s-a găsit o asemenea sfoară în dormitorul dv.?
Nu știu. Evident, grădinarii nu urcă în casă.
Nu știu.
Puteți schimba fotografia, vă rog?
Scoateți fotografia.
Mulțumesc.
Colega mea a rămas la locul crimei, îndeplinind procedurile necesare.
Eu am mers cu Rosario și Alfonso la casa din Montouto.
Când am ajuns, Rosario a dezactivat alarma
și mi-a spus că trebuie să meargă urgent la baie.
Am văzut-o urcând scările spre etaj și am urmat-o, bineînțeles.
Atunci am văzut-o intrând într-o cameră.
Cea cu coșul de gunoi.
Da. Coșul era acolo, lângă baie.
S-a vorbit mult aici despre sfori,
dar nu s-a pomenit de tăieturi.
De capetele bucăților de sfoară.
Iar cele găsite în acel coș nu coincid cu cele găsite lângă victimă.
Nu se potrivesc.
Puteți confirma această informație?
Este același tip de sfoară.
Din cauza materialului, fibrele nu se mai potrivesc după tăiere,
de aceea nu e relevant.
Rămâne de văzut dacă este sau nu relevant.
În cursul anchetei, s-a afirmat că acest tip de sfoară nu e des întâlnit
în regiunea Santiago, Cacheiras, Teo…
Poate pentru că nu s-a căutat suficient.
Cu mult mai puține resurse decât Garda Civilă,
eu am găsit în jumătate de zi
trei mosoare de sfoară portocalie în împrejurimi.
Dv. n-ați găsit niciunul în timpul anchetei?
Sfoara aceea nu e din același material.
Să spuneți că e aceeași sfoară doar fiindcă e portocalie
ar fi neadevărat.
Atunci?
Mă întreb de ce s-au grăbit să renunțe la acea direcție de anchetă.
Vă răspund eu.
N-ați mai cercetat fiindcă aveați vinovatul dinainte.
Nu din prima clipă, ci chiar dinainte.
Abțineți-vă de la concluzii, dle avocat.
CAMERA DE LA BENZINĂRIE
Vreau să vă uitați bine la această imagine.
Fiindcă e ultima oară când o cameră o filmează
pe Asunta în viață.
Dnă Porto, când ați mers la poliție cu fostul soț ca să anunțați dispariția,
ați spus că ați lăsat fetița acasă, făcându-și temele, nu-i așa?
Exact.
Am lăsat-o făcându-și temele după ce a fost cu mine la țară.
Nu asta ați spus prima oară.
Spunea că e obosită
și vrea să-și termine temele la chineză
pe care i le dăduse dna Wang.
De ce n-ați luat costumele de baie atunci și v-ați mai dus o dată?
Pentru că trebuia să aerisesc casa.
Și… durează o oră.
Și pe unde ați luat-o? Fiindcă atunci nu v-a filmat nicio cameră.
Am luat-o pe șoseaua periferică.
Dar…
ca să fiu sinceră, nu pot spune sigur în clipa asta.
Nu puteți spune. Ce surpriză!
Și unde ați lăsat fata?
Am lăsat-o între străzile República Argentina și Puente Castro.
Știți care-i problema, dnă Porto?
Că nu există nicio confirmare pentru ce îmi spuneți acum. Niciuna.
Nici camere, nici martori, nimic. Absolut nimic.
În schimb, avem prima dv. declarație:
că fata nu era cu dv. în mașină.
Dar, când ați aflat de existența acestor imagini,
v-ați amintit brusc că era.
Dnă Porto, ultima oară când fata dv. a fost văzută în viață,
se afla în mașina dv., cu dv., în drum spre o casă care vă aparține.
- Vă mai susțineți povestea? - Eu nu susțin nimic.
S-a întâmplat ce v-am spus și cum v-am spus.
ACHIZIȚIILE DE LORAZEPAM
Vă amintiți că ați cumpărat pe 5 iulie 2013
o cutie cu 50 de comprimate de lorazepam
de la farmacia López Sierra, strada Do Hórreo, nr. 23?
Nu-mi amintesc exact data, dar probabil că da.
Eu cumpăram medicamentele lui Rosario, printre multe altele.
Atunci ce aveți de spus despre zilele de 9, 18 și 23 iulie?
Profesoara de muzică v-a informat că fata nu se simțea bine.
Vă amintiți să fi spus că fata era drogată?
Nu. N-am spus așa ceva.
Am spus că parcă era drogată.
E o mică diferență.
- Nu știu dacă o sesizați. - Da.
Asunta lua antihistaminice foarte puternice
pentru alergia ei.
Bine. Atunci cum explicați că analizele toxicologice
realizate post-mortem exact pentru asta
nu au găsit urme de antialergice,
dar au găsit echivalentul a 27 de pastile de lorazepam?
Asunta lua un medicament pentru rinită.
Vă referiți la „prafurile albe”
de care i-a spus profesoarei că i le dau părinții?
Medicament, apropo,
pe care pediatrul ei neagă că i l-a prescris.
Spuneți-mi, dle Basterra!
Vi se pare ceva obișnuit să cumpărați 125 de pastile de lorazepam
în zece zile?
Rosario trecea printr-o perioadă dificilă.
Fusese spitalizată recent.
Biata de ea uita și unde-și lăsa telefonul…
Avea…
Pe unele le rătăcise, dar îi trebuiau pastilele alea.
Dle Basterra,
spuneți-mi un lucru.
Dv. ce făceați cât dormea Asunta?
Dormeam.
Nimic altceva.
Ce faci, Luis?
Iartă-mă că n-am fost la înmormântare. Am avut treabă, știi cum e.
Cum te descurci?
Bine.
Nimic rău nu ține o veșnicie, spunea el.
În ultimele luni, era aproape de nerecunoscut.
Îmi pare sincer rău.
Aș vrea să fiu procuror, ca să-i văd pe ăia doi.
- Arată bine, nu neg. - Normal că arată bine!
Ți-am lăsat o cercetare impecabilă.
- Dar ai grijă, până nu se fluieră… - Nicio grijă!
Știu.
Folosești fotografiile?
Vă cer să priviți cu atenție aceste fotografii.
FOTOGRAFIILE DIN TELEFONUL MOBIL
Opriți la asta, vă rog.
Alfonso, vă rog să vă uitați mai ales la această imagine.
Cred că am auzit-o pe Rosario explicând că Asuntei îi plăcea s-o facă pe mumia.
Rosario n-a spus asta.
A spus că fiicei noastre îi plăcea să se costumeze.
Confirm exemplele date de ea.
Iertați-mă, de ce lăsați poza asta,
care poate părea sugestivă din cauza poziției,
și nu pe cea dinainte?
De ce o lăsați pe asta, urmărind cine știe ce scop ascuns?
Văd ceva tendențios aici.
Procurorul are o întrebare despre această fotografie.
Dv. ați făcut fotografiile în care fata e îmbrăcată ca la cabaret?
Nu, cred că nu.
Sunt aproape sigur făcute cu telefonul fostei mele soții.
Pe atunci aveam un jaf de telefon, care făcea poze foarte proaste.
Altă fotografie, vă rog.
Înapoi.
Mulțumesc.
Asta e mâna dv.?
Cu siguranță, da.
Da, este.
Tot dv. ați făcut și fotografia?
Nu știu.
N-am idee.
- Nu vă amintiți momentul ăsta? - Nu.
I-am făcut sute de poze fiicei noastre.
N-aș ști să spun…
Orice tată îi face multe poze copilului.
Atunci cum rămâne, dle Basterra?
Dv. făceați fotografiile sau Rosario?
Dnă Porto,
costumul și machiajul au fost alese de școală,
ca toate fetele să arate la fel?
Da. Toate fetele de la acel spectacol erau îmbrăcate la fel.
Întreb fiindcă așa a declarat profesoara în timpul anchetei.
În timpul anchetei,
aceste fotografii au fost găsite în telefonul fiicei dv.
E adevărat că telefonul fusese al dv. înainte?
Da.
Fusese al meu.
Când am decis să-l schimb, i l-am dat Asuntei.
Atunci spuneți-mi un lucru.
Ce sens are ca cineva să facă asemenea poze
cu presupuse intenții necurate, cum susține acuzarea,
tocmai cu telefonul victimei?
Sincer?
Sincer.
Nu știu.
Dle președinte, aș vrea să adaug ceva despre aceste fotografii. Se poate?
Spuneți!
Mi se pare că doar o minte murdară
ar putea interpreta greșit niște poze cu o fetiță în costum de balet.
Nu înțeleg.
Nu știu ce vrea să insinueze dl procuror.
Și profesoara ei a spus
că, după spectacole, toate fetele fac asemenea poze.
Nu știu dacă cei de față au copii care iau parte la spectacole,
dar de obicei ies foarte entuziasmați.
Nu mai avem întrebări.
Dle Miranda,
aș vrea să priviți cu atenție aceste noi imagini.
VIZIBILITATEA PE ȘOSEA
Vă rog!
Opriți acolo, vă rog. La 22:17.
Ora 22:17.
Amintiți-ne unde erați la acea oră,
sâmbătă, 21 septembrie.
În jurul acelei ore,
mă plimbam cu soția mea pe șosea, cu o lanternă.
Iar la întoarcere, pe la 23:15 sau 23:20,
am trecut pe la 60-70 de centimetri de locul unde a fost găsit cadavrul.
Dar noi n-am văzut nimic în seara aceea.
Așadar, dacă ar fi fost acolo,
dv. ați fi văzut cadavrul fetei.
Dar era lumină?
Era destul de târziu.
Nu v-am spus că aveam lanternă?
Aveați lanternă.
Așadar, dacă acuzații erau la poliție
ca să anunțe dispariția fiicei lor
la ora când ați trecut dv. pe șosea,
e imposibil ca ei să fi pus cadavrul acolo, nu?
Mulțumesc.
Să vedem, dle Miranda…
Știți ce ați zis în timpul anchetei?
Nu mai știu exact în ce cuvinte,
dar am declarat exact ce am zis acum.
Sunt om, nu Dumnezeu, dar fata nu era acolo.
Așa. Și mai spuneți-mi un lucru:
mergeați vorbind cu soția dv.?
Da, și ce?
Atunci se poate ca, în clipa aceea,
să nu fi fost atent la marginea drumului, nu?
Spuneți ce vreți,
dar eu zic că nu era acolo.
Ce vreți? Să zic că era?
Nu, nu cred că era.
Totuși, în ziua testului de vizibilitate pe care l-ați făcut cu Garda Civilă,
nu ați putut preciza unde era tricoul
pe care l-au pus exact în locul unde fusese găsită victima.
Așa e?
Dacă-mi permiteți, dle președinte, solicit oficial, de dragul adevărului,
ca juriul să fie dus să se convingă la fața locului
dacă martorul ar fi putut vedea sau nu cadavrul Asuntei în acea noapte.
Se respinge.
Juriul va evalua doar probele arătate aici
și incluse în dosarul cazului.
Mă simt îngrozitor.
Stai opt ore acolo ca momâia, jumătate din ce zic nici nu pricepi.
N-o să țină mult, doar câteva zile.
Și dacă nu te duci, imediat îți cer socoteală.
Pe mine întreabă-mă de pulpe, rasoluri, mușchiuleți…
Dar de legi? Ce treabă am eu cu legile?
Dar nu-ți cer să te pricepi la legi.
Vor să știe ce e în mintea ta.
Și lasă cântarul ăla până nu-l strici.
De trei zile nu închid un ochi. Nu știu pe ce lume sunt.
Să vezi fata acolo, culcată ca un îngeraș…
Doamne sfinte! Nu-mi iese din cap.
Îl ții minte pe Xurxo?
A ieșit cu mașina de pe șosea și a căzut în râu.
El a reușit să iasă, dar nevastă-sa n-a putut și s-a înecat.
În două zile s-a aruncat pe fereastră.
Sigur băuse zdravăn înainte.
E greu să ai conștiința încărcată.
Asta mă nedumerește pe mine la oamenii ăștia.
Par foarte liniștiți.
Bineînțeles. Xurxo o fi fost bețiv, dar era un om normal.
Nu uita că diseară luăm cina cu soră-mea.
O dată ieșim și noi la cină și…
Durează puțin. Mergem imediat, da?
Aici era fata…
Ce faci?
Se vede sau nu?
PENITENCIAR
- Zi-mi ce ai. - N-am spus nimic.
Tocmai. Știu că gândim același lucru.
Luăm bătaie.
Mă rog, mai avem niște soluții.
Știam că o să fie un caz greu, tată.
- Dar n-ai putut să-l refuzi, nu? - Nu, n-am putut.
Dar speram să am de ce să mă agăț.
Tot crezi că Rosario ascunde ceva, nu?
Ea n-o să te ajute.
Ai citit raportul psihologului criminalist.
Are profil narcisist. Se compătimește doar pe ea.
N-o să-ți spună nimic care i-ar putea dăuna reputației.
Retrospectiv, e ușor să scrii asemenea rapoarte.
Dacă le-ar scrie înainte să se comită crimele,
ne-ar scuti de multă bătaie de cap, știi?
Și ce facem, Rosario?
Cazul e tot mai complicat, nu-ți ascund.
Tu ce ai gândi, dacă ai fi în juriu
și ai ști că acuzata a mințit?
Mai mult, n-a reclamat
o posibilă tentativă de ucidere a propriei fiice.
Nici tu n-ai încredere în mine.
Îmi trebuie ceva ce pot folosi
ca să conving juriul că ești nevinovată.
Ceva ce nu mi-ai spus încă.
- Nu știu… - Dar ți-am spus tot.
Ți-am spus tot…
Gândește-te bine, Rosario, fiindcă nu mai sunt multe ocazii.
Și nici mult timp.
Poate e ceva ce-mi poți spune despre tine însăți.
Nu știu, poate e legat de Alfonso.
Nici nu mi-l pomeni pe Alfonso!
Toate astea sunt din vina lui.
N-ar trebui să fim în situația asta.
Nu voiam decât să fiu fericită.
Asta-i tot ce voiam, Juanjo.
Încă nu știu de ce spui că totul e din vina lui.
Nu știu.
Bine.
În cazul ăsta, continuăm cu apărarea comună.
E tot ce putem face.
O să rămâneți uniți.
Până la capăt.
Plecăm?
Am cerut cinci minute.
Fosta ta soție te trage după ea.
Dacă o ții așa, n-o să te pot salva.
- Vrei să faci 20 de ani de detenție? - Sigur că nu.
Bine. Atunci ar trebui să ne gândim la altă apărare.
De unul singur, o să ai mai multe opțiuni.
Dar asta nu depinde de mine. E decizia ta.
Nimic n-o să-mi aducă fiica înapoi.
Nu.
Nu, Alfonso.
Asunta n-o să se întoarcă, asta așa e.
Dar nici cei doi ani de când ești închis, nici cei 20 pe care-i va cere acuzarea.
Azi vor încerca să arate că amândoi ați dus-o la Montouto.
Știi că au un martor.
Eu n-am călcat acolo în ziua aia.
De ce o acoperi în continuare?
Rosario n-a omorât-o pe Asunta. Și n-o să spun niciodată altceva.
Vreau să știu de ce faci asta. Nu reușesc să pricep.
- E soția mea. - Nu.
Nu mai e de când a început să lase fata singură ca să fugă la amant.
Ce-i asta? Orgoliu?
Ce vrei să demonstrezi? Că ești mai presus de toți și de toate?
La ce probe au, te asigur că nu ieși basma curată.
Și asta, dacă nu-i convinge fata care zice că te-a văzut pe stradă.
Hai să fim puțin realiști!
Mergem și spunem că Rosario era neliniștită și te-a sunat.
- Și că… - Eu n-o să mint pe nimeni.
Faptul că taci te condamnă.
Spune-mi ceva!
Ai suporta să știi că ai trăit cu ucigașul fiicei tale?
Nu știu.
Nu știu, Alfonso. Sincer, nu știu.
Dar am multă experiență și de un lucru sunt sigură.
Niciun vinovat nu vrea să facă pușcărie.
Bine.
Fii cinstită!
Tu ce crezi?
Ce o să creadă toată lumea.
Că ascunzi ceva și mai grav decât moartea fiicei tale.
Mai știți ce ați făcut în după-masa de 21 septembrie?
DATELE TELEFONICE
M-am instalat să fac ceva ce-mi place: să citesc.
O carte, desigur.
Și cât timp ați stat acasă?
Până pe la 21:30 sau 21:45.
N-am ieșit toată după-masa.
Și spuneți-mi, în apartamentul dv. e semnal bun?
Obișnuit, standard.
Ca în tot orașul. Nu… Nu înțeleg întrebarea.
Nicio grijă, vă explic.
Cum se face că telefonul dv. mobil
nu a emis niciun semnal de la ora 15:00
până la 20:43 în aceeași seară?
Sau l-ați închis ca să puteți dispărea?
Scuzați-mă, telefonul nu era închis.
Nu știu de unde ați scos-o.
Deci aveați telefonul deschis în acea seară?
Nu doar atunci. Întotdeauna.
Ceea ce procurorul pare să ignore e raportul de expertiză,
care spune că telefonul lui Alfonso
putea fi conectat la o rețea Wi fi
și trece neobservat de către relee.
Mai mult, dacă telefonul era închis atâtea ore,
n-ar fi putut efectua apelurile care s-au efectuat de pe el, nu?
Ați sunat pe cineva de pe acel telefon în după-amiaza aceea, dle Basterra?
Da, cred că am sunat de mai multe ori.
Pe telefonul fix al lui Rosario,
pe mobilul Asuntei și pe fixul de la Montouto.
Și de mai multe ori.
E un telefon magic, dacă poate suna când e închis…
Dle președinte, induce în eroare. Orele apelurilor sunt ulterioare…
A și primit apeluri în acea zi.
Vă amintesc că suntem la un proces, nu la piață.
Vă rog să vorbiți pe rând.
- Mai aveți întrebări? - Nu, dle președinte.
Acum aveți cuvântul, dnă avocat.
Cum spuneam, pe acel telefon s-au și primit apeluri în acea zi.
De exemplu, unul la 21:36,
de la fostul dv. domiciliu din strada Doctor Teixeiro.
Așa este?
Da, e corect.
E corect și să spunem că persoana care a efectuat apelul
e dna Rosario Porto?
E corect.
Ce ați vorbit?
M-a sunat să-mi spună că n-o găsește pe Asunta,
să vadă dacă e la mine.
Asta a fost tot? N-ați mai vorbit despre nimic?
Cum nu era la mine,
i-am spus să le sune pe mămicile prietenelor ei.
Iar apoi să mergem la poliție.
Alfonso, apelul a durat cinci minute.
Cinci minute.
Sigur n-ați vorbit despre nimic altceva?
Gândiți-vă bine, vă rog.
N-am la ce să mă gândesc.
Este chemată Laura Prieto Iglesias.
ULTIMUL MARTOR
- Bună ziua, Laura! - Bună ziua!
Așa… Înainte să începem,
ne poți spune numele tău și de unde o știai pe Asunta?
Sunt Laura Prieto Iglesias, o știam de la cursurile de franceză.
Așadar, n-ai nicio îndoială că pe Asunta și pe tatăl ei i-ai văzut
plimbându-se pe stradă, pe 21 septembrie?
Sunt sigură.
Fiindcă erau inconfundabili ca tată și fiică.
Când și unde s-a produs întâlnirea?
Cu siguranță după ora 17:30 și înainte de ora 19:00.
Mergeam pe strada Pardiñas și m-am intersectat cu ei.
Erau pe strada República del Salvador.
- Și de unde veneai? - Îmi cumpărasem niște teniși.
În fine, bascheți.
De la magazinul sport care e pe strada aceea,
puțin mai în spate.
Mulțumesc mult.
Bună ziua, Laura!
Acuzarea susține
că în intervalul orar 17:30 și 19:00, menționat de tine,
Asunta era drogată.
Ai remarcat ceva neobișnuit în felul cum mergea?
Ți-a atras ceva atenția?
Nu, n-am remarcat nimic.
Laura, dar la acea oră, Asunta avea
27 de pastile de lorazepam în organism.
Dacă a ingerat pastilele la domiciliul dlui Alfonso Basterra,
așa cum afirmă în mod repetat ancheta,
mă întreb
cum e posibil ca, la acea oră, Asunta să fi mers normal pe stradă.
Sigur n-ai remarcat nimic ciudat? Nimic?
V-am spus deja că nu.
- N-am remarcat nimic. - Foarte bine.
Rosario iese din garaj la ora 18:14
și ajunge la benzinărie la 18:21.
Cer să se arate chitanța pentru teniși,
înregistrată cu numărul 1344 bis,
furnizată de Garda Civilă la acel moment, după verificările de rigoare.
Mulțumesc.
Laura, poți să-mi spui data și ora de pe chitanță?
Data de 21 septembrie, ora 18:21.
Ora 18:21.
Dacă ai ieșit imediat ce ai plătit,
iar de la magazin la intersecție sunt doar câțiva metri,
cum se poate să o fi văzut pe Asunta,
când acuzarea afirmă că era deja în mașină, la benzinărie?
Dle președinte, țin să remarc
că acea casă de marcat nu era conectată la internet,
deci nu e o probă valabilă.
Încă un exemplu de manipulare a cronologiei în anchetă.
Sunt meticuloși când le convine.
- Nu mă obligați să vă admonestez. - Când le convine.
Ignorați întrebarea.
Sunt sigură că ei erau. Și că n-a fost în altă zi.
Nu mai am întrebări.
Să lăsăm pentru o clipă mărturia Laurei Prieto,
care afirmă că l-a văzut în seara crimei
pe Alfonso Basterra pe stradă, cu fiica sa, Asunta.
Să lăsăm deoparte și activitatea telefonului său mobil,
lipsa de cooperare pe timpul anchetei
și lunga listă de minciuni și contradicții pe care ni le-au oferit amândoi.
S-a dovedit în timpul acestui proces
că micuța Asunta Yong Fang Basterra Porto
a fost sedată în mod repetat cu lorazepam
în ultimele trei luni de viață.
Și să știți că în toate există un numitor comun:
apartamentul din strada R. Argentina.
Căci în apartamentul dlui Basterra doarme fata
la fiecare episod de amețeală.
Și tot acolo mănâncă ultima oară,
însoțită de mama ei, Rosario Porto.
Mă întreb de ce dl Basterra,
cu atâtea probe care o incriminează pe fosta sa soție,
refuză să se întoarcă împotriva ei.
Știți de ce?
Știți?
Fiindcă amândoi aveau motive să se descotorosească de Asunta.
Dna Rosario Porto Ortega,
pentru că nu-i mai făcea față fetei,
iar dl Alfonso Basterra Camporro,
pentru că era dispus la orice,
la absolut orice
ca să-și recapete fosta soție
și, astfel, stilul de viață.
Crima asta îl lega de ea pentru totdeauna.
Acuzarea vorbește de probe.
Dar până azi, la doi ani de la crimă, nu există nici o singură probă…
Repet: nici o singură probă
care să-l plaseze pe dl Basterra la casa din Montouto
sau pe șoseaua unde a fost găsită Asunta.
Domnilor, cum poate susține sau argumenta acuzarea
că clientul meu a fost în două locuri simultan?
E exact întrebarea pe care mi-o pun
când Laura Prieto susține că l-a văzut pe Alfonso cu Asunta pe stradă.
Stați puțin, cum e posibil așa ceva?
Când, din 37 de camere de supraveghere verificate,
pe niciuna nu s-a găsit nici o singură imagine cu cei doi.
Răspunsul este același.
Laura Prieto nu minte.
Spune ce crede că a văzut.
Laura Prieto greșește doar ziua.
Căci pe 21 septembrie 2013,
Alfonso Basterra n-a ieșit din casă.
Repet: nu a ieșit din casă.
Atunci de ce se încăpățânează acuzarea să traseze un itinerar
bazat exclusiv pe indicii?
Vor doar ca dv. să credeți
că acuzații trebuie să furnizeze un alibi,
când, de fapt, acuzarea e aceea
care, într-un proces echitabil,
ar trebui să dovedească faptele atât de grave judecate aici.
Ceea ce încă n-a reușit să facă.
În nume propriu, aș vrea să spun
că, dacă apărându-mi clientul, v-am ajutat cât de cât
să judecați fără prejudecăți,
să vă lăsați călăuziți de rațiune
și să votați cu responsabilitatea de care știu că sunteți în stare,
mi-am îndeplinit misiunea.
Acum e rândul dv.
Vă mulțumesc.
Domnilor membri ai juriului,
de-a lungul procesului, acuzarea a susținut o acuzație
bazată pe probe slabe, care nu se susțin,
sau pe simple ipoteze.
Cert este că nu exista nicio dovadă împotriva acuzaților,
așa cum a spus colega mea mai devreme.
Și nu există nici în ziua de azi.
Așa cum mulți dintre dv. știu deja,
Rosario Porto este avocată licențiată,
cu o pregătire intelectuală dovedită și deci o persoană inteligentă.
Credeți că, dacă și-ar fi ucis fiica,
ar fi lăsat în urmă
indicii, semne sau urme ale crimei sale?
Ca celebrele prafuri albe sau sfoara?
N-ar avea nicio noimă.
Așa că vă amintesc că cineva încă umblă liber și nepedepsit.
Cineva periculos, care poate ucide din nou.
Iar procurorul și judecătorul de instrucție și-au propus
să transforme o mamă într-un monstru.
Iată, aici e monstrul, lângă mine.
Ce motive ar putea avea niște părinți
care i-au dat fiicei lor cea mai bună educație posibilă,
părinți care-și iubeau fiica mai presus de orice,
să se hotărască s-o omoare?
Dați-mi voie să vă răspund eu. Absolut niciunul.
Prin urmare, vă cer să analizați temeinic faptele,
pe cele dovedite și nedovedite,
și să deliberați fără grabă, ascultându-vă conștiința,
înainte să vă dați verdictul.
Miza este libertatea și onoarea a doi oameni
care au îndurat deja doi ani de închisoare
și care și-au pierdut singurul copil.
Atât. Vă mulțumesc.
Mulțumim.
Vi s-au prezentat probele și ați ascultat pledoariile acuzării și apărării.
Este rândul dv. să deliberați.
Vă urez succes și să decideți în acord cu probele prezentate
și propria conștiință.
Vă mulțumesc.
Votăm?
Eu mă pun în locul cuiva care vrea să-și omoare fata…
și nu sunt prea convins.
Știți ce vreau să zic?
Adică iese din casă și nu-l vede nicio cameră.
Ca să evite camerele, trebuie să facă un ocol,
să parcurgă mai multe străzi.
Și asta, sâmbăta seara în Santiago!
La sfârșit de vară, când e plin peste tot.
Eu fac livrări cu furgoneta.
La ora 18:00, toată lumea e la plimbare.
Merge cu fata drogată în halul ăla,
în plină stradă, dar nu observă nimeni?
Nu știu.
Mie nu mi se pare prea logic.
Trebuie să evaluăm probele împreună. Nu toate ne conving pe toți.
Important e să privim cazul în ansamblu.
Da, încerc, dar am îndoieli.
Astea sunt probe?
„N-a făcut asta,
n-a făcut cealaltă sau trebuia să fi făcut cutare lucru.”
Nu știu…
Dar ai văzut ce n-a făcut Basterra?
Nu s-a dus la poliție.
Nu l-a interesat cine a intrat în casă și a încercat s-o omoare.
N-a dus-o la medic, deși avea amețeli.
Da. Toți știm ce am fi făcut când ne uităm în urmă.
Dar e altceva pe moment.
Mama spunea: „Problemele din casă se rezolvă în casă.”
Poate nu înseamnă nimic, dar…
Ce ar zice maică-ta de telefonul închis?
Că nu voia să fie găsit, poate.
În plus, după ce cumpăra pastile,
fata avea amețeli, iar episoadele coincid cu zilele când era cu tatăl.
Și ora când a luat lorazepam coincide
cu ora la care a mâncat la tatăl ei.
Votează cum vrei, dar trebuie să votăm.
Ai urmărit cazul la televizor?
Nu, muncesc prea mult.
Atunci n-ai auzit ce discuții au avut în celulă,
când i-au arestat.
„Nu spune nimic compromițător, fiindcă ne ascultă.”
Asta i-a zis Alfonso lui Rosario.
„Imaginația ta murdară o să ne facă mari probleme”,
răspunde ea.
„Ai avut timp de chestia aia?”
Au zis ei asta?
Asta au discutat între ei.
Nimeni nu vorbește așa, dacă nu ascunde ceva.
Și totuși,
de discuțiile astea nu s-a vorbit la proces, nu?
Și atunci?
Nu putem ține cont de ele.
Nu contează, sunt reale. Și le-am auzit toți.
Eu n-am îndoieli.
Vă rog, să votăm!
Reprezentantul juriului are cuvântul.
Juriul, în unanimitate,
o găsește pe acuzata Rosario Porto Ortega
vinovată de uciderea fiicei sale lipsite de apărare, Asunta Basterra Porto.
Tot în unanimitate, juriul îl găsește
pe acuzatul Alfonso Basterra Camporro,
vinovat
de uciderea fiicei sale lipsite de apărare, Asunta Basterra Porto.
S-a decis pe baza faptelor dovedite
că dl Alfonso Basterra Camporro și dna Rosario Porto Ortega…
Ați făcut treabă bună.
Pe săptămâna viitoare.
Da, cred că lucrăm amândoi la cazul Fiaño.
J.J.,
nu-ți place deloc când dai de greu.
Pe curând!
Într-o zi ne vor lăsa cheile, să încuiem noi.
Rosario,
știam că n-o să fie ușor.
Chiar și așa, vom încerca toate soluțiile.
Pot să te rog ceva?
Da, sigur.
Mă gândeam că mi-ar plăcea să public un necrolog
pentru Asunta, în fiecare an, pe 22 septembrie.
- Da, îți fac rost de datele de contact… - Poți să te ocupi tu de asta?
Bineînțeles.
Vreau să scrie:
„Te voi iubi veșnic.
Mama.”
O să-l poți publica tu însăți, indiferent unde ești.
Nu-ți pot refuza acest drept.
Promite-mi!
Promite-mi că o să ai grijă!
Juanjo?
Bine.
Mulțumesc, mulțumesc mult.
Sara, ai grijă să nu cazi! Fii atentă!
Treaba noastră e să adunăm probe. Alții le interpretează, nu?
- Da. - Asta-i viața.
Asta-i viața.
Poftim, ține-o!
Zi-i lui mami: „Asta-i viața.” Zi-i!
- Ține! - Asta-i viața.
Lumea în care vor crește ele
o să fie mai bună ca a noastră.
Nu? Nu vrei să bei?
- Apă. - Apă.
- Apă? - Să sperăm!
Ce, draga mea?
Azi s-a încheiat în sfârșit procesul pentru moartea Asuntei Yong Fang.
În urma deliberărilor, juriul a considerat întemeiate acuzațiile
că Alfonso Basterra Camporro
și Rosario Porto Ortega au comis…
Rosario Porto și Alfonso Basterra au primit 18 ani de detenție
pentru uciderea fiicei lor, Asunta.
Înalta Curte de Justiție din Galicia și Curtea Supremă au confirmat sentința,
considerând întemeiate faptele,
cu excepția prezenței lui Alfonso la casa din Montouto.
După mai multe tentative, Rosario Porto s-a sinucis în închisoare
pe 18 noiembrie 2020.
Până atunci, a publicat an de an un necrolog în memoria fiicei sale.
Alfonso Basterra rămâne închis până în 2031.
A declarat că va ispăși sentința integral, ca dovadă a nevinovăției sale.
Bazat pe fapte reale,
cu elemente fictive pentru protecția celor implicați.
Subtitrarea: Georgeta Huzum