‫לא!‬
‫מה עשית, מנוול?‬
‫לעזאזל!‬
‫כן?‬
‫אני יודעת מי הרוצח, ריצ'י.‬ ‫-אמפארו?‬
‫לעזאזל, חשבתי שאת מתה. הפחדת אותי.‬
‫כמה חודשים לפני התערוכה,‬
‫החארות האלו חגגו והרגו בטעות פרוצה.‬
‫כן, אני יודע. פרוצה קולומביאנית.‬
‫ראש האבטחה העלים אותה בשרפה בביתן.‬
‫הם שיחדו אותו בכסף שהם קיבלו מהממשלה.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫פרננדו ויקטוריה סיפר לי.‬
‫ואו. הוא סיפר לך גם שהיה לה‬ ‫ילד בן 15 שראה הכול?‬
‫לא, הוא לא.‬
‫אז עכשיו הוא בן…‬
‫יכול להיות שזה הוא?‬ ‫-זה הוא!‬
‫אבל למה לנקום עכשיו, אחרי 30 שנה?‬ ‫זה לא הגיוני.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫השר הרג את האישה, הוא משאיר אותו לסוף.‬
‫צריך להזהיר את השר כמה שיותר מהר.‬
‫לעזאזל. אין לך מושג איזה בלגן יש כאן.‬
‫ניפגש בסנטה חוסטה בעוד 30 דקות, טוב?‬
‫נתראה עוד מעט.‬
‫- מדריד -‬
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה לפנות למשטרה?‬
‫חוק ההתיישנות נכנס כבר לתוקף.‬
‫אם אעשה זאת, הוא יפרסם את הסרטון.‬
‫הבן זונה מחזיק אותי בביצים.‬
‫הוא הרג את כולם. אני היחיד שנשאר.‬
‫להרוג איש עסקים כושל זה דבר אחד,‬
‫ולהתנקש בשר זה משהו אחר.‬
‫זיבולים.‬
‫תביט בגופות. ראית איך הוא השאיר אותם?‬
‫הבחור הזה לא משחק.‬
‫אם לא אשלם, הוא יהרוג אותי.‬
‫אין לך סכום כזה.‬ ‫-אני יודע!‬
‫המפלגה לא תעזור לך כמו שעשתה בעבר.‬
‫הם רק מחפשים תירוץ כדי להיפטר ממך.‬
‫כאילו שאני לא יודע.‬
‫אשתי.‬
‫שלום. בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫דבר איתה.‬
‫גם לה אין סכום כזה.‬
‫לא לה, אבל למשפחה שלה יש.‬
‫כן.‬
‫זאת מרגה, האימא, וזאת השף שאמרה לנו…‬
‫הכנסתי לו מפרק לפנים.‬
‫שברתי לו את האף, לא בכוונה.‬
‫ואז הכניסו אותנו לשם…‬
‫ואז ראיתי את רמירו ש…‬
‫כשראיתי את רמירו…‬
‫הסתכלתי עליו והוא התחיל…‬
‫הם רצו להרוג אותנו. אתה מקשיב?‬
‫אתה מקשיב לי?‬
‫מי זו כרמן?‬ ‫-זו שהצילה אותי בבית של רוזה.‬
‫כן, בסדר.‬ ‫-הסתכלתי עליו.‬
‫הבחור התחיל להילחץ,‬ ‫והשומרים הוציאו אותנו החוצה.‬
‫הם לקחו אותנו למוסך,‬ ‫ופתאום, כרמן שלפה את הדבר הזה…‬
‫תוודא שאף אחד לא יראה אותך.‬
‫יש לנו רק הזדמנות אחת, אתה שומע?‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-כן, אדוני, בתחת שלי!‬
‫אל תאפשר לאיש לראות אותך.‬
‫תבטיח לי. אחרת, אם אצא מזה,‬ ‫אני נשבע שאמצא אותך.‬
‫אני מבטיח.‬
‫תמשיך.‬
‫את מצילה את חיי. אני אפצה אותך על זה.‬
‫המסכנה פוחדת.‬
‫אל תדאג.‬
‫זה המספר של התא.‬
‫זה המפתח.‬
‫תתקשר אליי במכשיר הזה מיד כשזה ייגמר.‬
‫אל תתקשר לטלפון הנייד של המשרד.‬
‫זה יהיה בסדר, אני מבטיח.‬
‫כדאי מאוד.‬
‫בוצע.‬
‫בטוח? אף אחד לא ראה אותך?‬
‫אני בטוח. הכול בסדר.‬
‫מצוין.‬
‫בדיוק הודיעו לי.‬
‫זה בוצע.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אני חושב שאני האיש הכי בר מזל בעולם.‬
‫אני לא יודע מה יקרה לי אם לא תהיי לצדי.‬
‫ויש לנו כמה שעות לפני קבלת הפנים.‬
‫לא, יקירי.‬
‫לכ לעשות ביד בשירותים‬ ‫ותחשוב על הזונה שהרגת.‬
‫תעזוב אותי בשקט.‬
‫תראו אותו.‬
‫מי האיש הזה?‬
‫היי, זה שטח פרטי.‬
‫עצור!‬ ‫-אל תזוז! עצור!‬
‫- מספר חסוי -‬
‫כן?‬ ‫-הוא בדרך אליך.‬
‫מי זה?‬ ‫-הוא יהרוג אותך. עכשיו.‬
‫הוא ליד הדלת שלך.‬
‫אני לא מבין. נתתי לו את הכסף המחורבן.‬
‫אם לא תחסל אותו,‬ ‫במוקדם או במאוחר, הוא יחסל אותך.‬
‫מי אתה? למה אתה מזהיר אותי?‬
‫היי!‬
‫נאצ'ו, זה אני.‬ ‫-כן.‬
‫אני רוצה שתיצמד אליי כל הזמן, ברור?‬
‫המשמרת מתחלפת ב…‬ ‫-לא! בלי משמרות, שום דבר!‬
‫אני רוצה מישהו בכל פינה.‬
‫בן זונה!‬
‫טרסה!‬
‫לא! אל תסגרי את הדלת!‬
‫טרסה, תפתחי, בבקשה!‬
‫תפתחי את הדלת המחורבנת!‬
‫טרסה, תפתחי את הדלת, בבקשה!‬
‫תפתחי את הדלת המחורבנת!‬
‫טרסה! טרסה, בבקשה!‬
‫בבקשה!‬
‫טרסה, תפתחי, בבקשה!‬
‫טרסה, תפתחי את הדלת המחורבנת!‬
‫בבקשה!‬
‫טרסה, בבקשה!‬
‫בבקשה.‬
‫לא, בבקשה. לא!‬
‫לא, בבקשה!‬
‫אלוהים.‬
‫ריצ'י!‬
‫לעזאזל!‬
‫את בסדר?‬
‫סליחה, את בסדר?‬
‫אל תסתכלי לשם.‬ ‫-את בסדר?‬
‫לעזאזל.‬ ‫-שבי.‬
‫שבי.‬ ‫-זה נגמר.‬
‫זה נגמר.‬
‫אני ממש מצטערת על בעלך.‬ ‫-אתה…‬
‫אתה היית באירוע החתימות של בעלי.‬
‫רציתי להגיד לו שהוא בסכנה. חבל שלא הקשבתם.‬
‫צר לי לומר לך שבעלך היה מעורב במותה…‬
‫במותה של פרוצה, אני יודעת.‬
‫לא יסחטו אותי יותר.‬ ‫-תקשיבי לי.‬
‫האיש שניסה להרוג אתכם‬ ‫הוא בנה של האישה ההיא.‬
‫הוא מטורף שנוקם באלו שהיו מעורבים במותה.‬
‫אסור שזה ידלוף.‬
‫אם זה ידלוף, המוניטין של בעלי ייהרסו.‬
‫המוניטין שלו? זה מה שמדאיג אותך?‬
‫זה ישפיע על המוניטין שלי.‬
‫בגלל מה שבעלך והחברים שלו עשו,‬
‫גם בעלי מת, את מבינה?‬
‫אז אתם אלו שהתקשרו?‬
‫התקשרו למי?‬
‫מישהו התקשר להזהיר אותו שהרוצח בדרך אליו.‬
‫מי?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫לולא השיחה הזאת, גם אני הייתי מתה.‬
‫באיזו שעה זה היה?‬
‫התגעגעתם אליי?‬
‫ואתה? אתה לא אומר לאבא שלום קודם?‬
‫הנה.‬
‫שלום!‬
‫מה קורה?‬ ‫-מאוחר, לא?‬
‫משאית התהפכה, תארי לעצמך.‬
‫תני לי רגע.‬
‫למה אתה כאן?‬ ‫-אני יודע שהורידו אותך מהתיק,‬
‫אבל אתה חייב להקשיב לי.‬ ‫אתה היחיד שיכול לעזור לנו.‬
‫אני אמפארו.‬
‫תיארתי לעצמי.‬
‫אז מישהו משתמש בבן של הפרוצה‬
‫כדי להשיג את הכסף‬
‫ולגרום לזה להיראות כמו נקמה אישית.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אם נגלה מי התקשר,‬
‫נתפוס את המנוול שתכנן את כל זה.‬
‫אני רוצה לבדוק אם הבנתי.‬
‫שחיתות, רצח על רקע מיני,‬
‫התנקשות ורוצח סדרתי.‬
‫ובנוסף לכל זה,‬
‫אתה רוצה שאאתר את השיחות של שר הפנים‬
‫כי זה מה שמתחשק לך, כן, ריצ'י?‬
‫שכחתי משהו?‬
‫לא, זה הכול בערך.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫אבל זו פעם אחרונה,‬
‫כי אם יתפסו אותי, יעיפו אותי מפה.‬
‫ואני נשבע בשלושה האלו, ריצ'י,‬
‫אם זה יקרה, אני אוריד לך את הביצים.‬
‫תודה רבה, מנצ'אדו.‬
‫- שם משתמש: מנצ'אדו -‬
‫טוב, בסדר.‬
‫מה קרה למשרד שלך?‬
‫הילדים שלי הפכו אותו לחדר משחקים.‬
‫ברור.‬ ‫-המספר של השר.‬
‫הנה.‬
‫טוב, אני חושבת שזה המספר.‬
‫כי הגענו זמן קצר לאחר מכן.‬
‫תשע-חמש-ארבע? זה מסביליה.‬
‫- איכון -‬
‫אמרת חמש דקות.‬
‫כמעט סיימנו, חורחה.‬ ‫-אני ב"פורטנייט".‬
‫תיתן לי רגע לעבוד?‬
‫- תא טלפון -‬
‫תא טלפון מחורבן.‬
‫הוא בטח האחרון שנשאר בלה קארטוחה.‬
‫חוזרים לסביליה.‬
‫על מה אתה חושב?‬
‫מה נראה לך?‬ ‫-תגיד לי.‬
‫אין לנו חשוד.‬
‫ראש האבטחה, מת.‬
‫האיש מבית הבושת, גם.‬
‫כן.‬ ‫-אין לנו כלום.‬
‫כל אחד היה יכול להתקשר.‬
‫אנחנו מפספסים משהו.‬
‫אבל מה?‬
‫זה עמד לי על קצה הלשון,‬ ‫אבל האיש שם פתח בירה‬
‫ואיבדתי את חוט המחשבה.‬
‫אנחנו עושים עבודה נהדרת.‬ ‫הרבה יותר טובה מהמשטרה.‬
‫ללא ספק.‬
‫אתה לא חושב שאנחנו זוג חוקרים מעולים?‬
‫אמפארו, אנחנו זוג מדהים.‬
‫כולם יודעים.‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכים לחפש את הסחטן.‬
‫מישהו שידע מה קרה‬ ‫והיה זקוק לכסף אחרי 30 שנה.‬
‫רגע.‬
‫אתמול, בבית של פרננדו ויקטוריה,‬ ‫ראיתי משהו מוזר בתיבת הדואר.‬
‫לעזאזל.‬
‫- איי-אר-ג'י -‬
‫זה הזכיר לי תיק שחקרתי פעם. זה…‬
‫- איי-אר-ג'י -‬
‫משרד עורכי דין שמנהל תביעות גדולות.‬
‫"ריוואס גורידי עורכי דין". מה זה?‬
‫כשחייבים לבנק הרבה כסף‬ ‫ומכריזים על חדלות פירעון,‬
‫הבנקים מעסיקים משרד פרקליטים כזה‬ ‫שינהל את התיק בבית המשפט.‬
‫אתה חושב שפרננדו ויקטוריה…?‬
‫המכתב היה בתיבת הדואר שלו.‬
‫לא הגיוני. הם הטמינו פצצה במשרד שלו.‬
‫הוא היה משותק כמעט.‬ ‫-האליבי הכי טוב.‬
‫"זה לא אני. כמעט נהרגתי."‬ ‫-לעזאזל.‬
‫איך נוכל לברר אם הוא פשט רגל?‬
‫מנצ'אדו יכול. אבל שמעת אותו.‬ ‫הוא לא יעזור לנו יותר.‬
‫רגע.‬
‫מה את עושה?‬
‫כרמן, תקשיבי טוב.‬
‫תוכלי לגשת לחשבונות של פרננדו ויקטוריה?‬
‫כן. תבדקי אם הוא חדל פירעון או בחובות.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה יש?‬
‫אנחנו תמיד מגיעים באיחור. לעזאזל.‬
‫כן?‬ ‫-בדקתי.‬
‫ויקטוריה שקוע בחובות כבדים.‬
‫חכי רגע.‬
‫דברי.‬ ‫-החברה שלו עוקלה.‬
‫בן זונה. אין לדעת איפה הוא עכשיו.‬
‫הוא עומד לעלות לרכבת מהירה למדריד.‬ ‫-מאין לך?‬
‫אני רואה אותו קונה כרטיס.‬ ‫-למה את שם?‬
‫שאהיה בבית עם החתול שלי?‬ ‫-לא. אנחנו באים.‬
‫מי זאת, לעזאזל?‬ ‫-כרמן.‬
‫תזדרזי. הרכבת יוצאת בעוד עשר דקות.‬
‫לעזאזל.‬
‫אנחנו במרחק 16 דקות נסיעה ברכב.‬
‫נצטרך לרוץ.‬ ‫-קדימה.‬
‫מנצ'אדו?‬ ‫-לא לקחת את האקדח שלי, נכון?‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-ריצ'י, בחייך.‬
‫אני נשבע שלא לקחתי.‬
‫אתה תסבך אותי בצרות.‬ ‫-אולי הבן שלך.‬
‫אני צריך ללכת. אני ממהר.‬
‫לא, ריצ'י.‬ ‫-נדבר אחר כך.‬
‫בן זו…‬
‫זה מה שהוא אמר? לא.‬
‫סליחה.‬ ‫-זה…‬
‫סליחה, רוצה לשתות משהו?‬
‫ויסקי, תודה.‬
‫אי אפשר להסתיר את זה יותר, פרננדו.‬
‫אם לא נכריז על פשיטת רגל לפני סוף הרבעון,‬
‫אתה תהיה בצרה משפטית רצינית.‬
‫כמה זמן יש לי?‬
‫קצת יותר מחודשיים.‬
‫תודה.‬
‫תקשיבי, גברתי, אני לא שר, כמובן,‬ ‫אבל גם אני אדם עסוק מאוד.‬
‫לכן קשה לי להאמין‬
‫שבמשך חודשיים,‬ ‫מר פלאסיוס לא מצא רגע פנוי אחד‬
‫כדי לחזור אליי!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫למי הבאת אוכל אתמול?‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫למי הבאת אוכל אתמול?‬
‫זה הוא, נכון?‬
‫הבן של הזונה.‬
‫הילד לא מפריע לאף אחד. הוא רק…‬
‫המקום הזה נטוש.‬
‫הוא היה במוסד לחולי נפש, לא?‬
‫הוא ברח לפני כמה זמן.‬
‫אני רק מביאה לו אוכל. נשבעת.‬ ‫אני לא יודעת שום דבר אחר.‬
‫- אקספו 92' -‬
‫אל תפחד.‬
‫אני רק רוצה לדבר איתך.‬
‫הכרתי את אימא שלך.‬
‫מרגה.‬
‫מה שקרה לה היה נורא.‬
‫אחרי כל השנים האלו, זה עדיין…‬
‫אני לא מצליח לשכוח את זה.‬
‫אני לא יכול לדמיין אפילו‬
‫איך זה היה בשבילך.‬
‫כל כך הרבה דמעות.‬
‫כל כך הרבה סבל.‬
‫כל כך הרבה כאב.‬
‫ניסיתי לבקר אותך הרבה פעמים בביה"ח.‬
‫לא נתנו לי לראות אותך.‬
‫רציתי לדעת אם אתה בסדר.‬
‫הגיע הזמן שאלו שלקחו ממך את אימא שלך‬
‫ישלמו על זה.‬
‫אני אעזור לך, ויקטור.‬
‫רוברטו ולקרסל מת.‬
‫היזם הידוע ובעליה של רשת אופנה‬
‫נהרג בפיצוץ מחריד‬
‫באחד המחסנים שלו.‬
‫- היזם דומינגו גראנחרו -‬
‫תודה.‬
‫לפ. ויקטוריה‬
‫אני רוצה שלושה מיליון אירו.‬
‫תשלם, או שהאמת תיחסף באש.‬
‫- מיקום מזויף: ארצות הברית, מיאמי -‬
‫- כבאי סביליה -‬
‫ריצ'י?‬ ‫-אמפארו קסטניו?‬
‫כן, מדברת.‬ ‫-זה פרננדו ויקטוריה.‬
‫היית במשרד שלי.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו צריכים להיפגש.‬
‫סליחה, מר ויקטוריה.‬
‫אדולפו, סלח לי. אחזור אליך.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫- תשלם -‬
‫- תא בתחנה -‬
‫אם לא תחסל אותו,‬
‫במוקדם או במאוחר, הוא יחסל אותך.‬
‫אני בסדר.‬
‫למה אתה כאן?‬
‫ויקטור, אני לא יודע‬ ‫מה השוטר לשעבר והחברה שלו אמרו לך,‬
‫אבל זה לא נכון.‬
‫תקשיב לי.‬
‫הם משתמשים בך.‬
‫מי טיפל בך? מי?‬
‫היית כמו מת.‬
‫נתתי לך סיבה לחיות, ויקטור.‬
‫ריצ'י.‬
‫תישארי שם.‬
‫ויקטור, זה היה השר. הוא הרג את אימא שלך.‬
‫ויקטור, אני רק חיפיתי עליו.‬
‫זה מה ששילמו לי לעשות.‬
‫אתה מבין, בני, נכון?‬
‫שמע, אתה רוצה את הכסף?‬
‫הוא שלך.‬
‫קחי. הוא שלך.‬
‫לא! תקשיב לי.‬ ‫-אל תזוז!‬
‫תניח את זה.‬
‫תניח את זה על הרצפה.‬
‫ויקטור, הייתי אפס.‬
‫היי! זהירות!‬
‫קדימה.‬
‫לכי לשם.‬ ‫-תפתח, לעזאזל! קדימה!‬
‫קדימה.‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫כולם לצאת! החוצה!‬
‫מה את עושה?‬
‫תוריד לאט. תניח על הרצפה.‬
‫תניח את זה, ויקטור.‬
‫אין לך לאן ללכת.‬
‫תסתכל סביבך. אין על מה לחשוב.‬
‫תעשה מה שאני אומר.‬
‫קדימה, תניח את זה.‬ ‫ויקטור, תוריד את התרמיל.‬
‫ויקטור, תוריד אותו בבקשה.‬
‫תוריד אותו!‬
‫מאיזה מרחק ירית?‬
‫לא יודעת.‬
‫בערך 15-20 מטר. אין לי מושג.‬
‫ירית פעם באקדח?‬
‫זה הכרחי?‬ ‫-איזו מין שאלה זאת?‬
‫אולי תיתני לי לעבוד?‬ ‫-גם אני שוטרת.‬
‫אז את מבינה שאני צריכה לשאול.‬
‫זה לא הזמן המתאים.‬
‫ירית פעם באקדח?‬
‫לא, אף פעם.‬ ‫ראיתי את האקדח במעבר והרמתי אותו.‬
‫והחלטת לירות?‬ ‫-כן.‬
‫מה רצית שאעשה?‬ ‫שאתן לו לשרוף אותנו בחיים?‬
‫של מי היה האקדח?‬ ‫-שלי.‬
‫לא ייאמן.‬
‫יש לי חברת אבטחה. אם תמצא אותו, תודיע לי.‬
‫אמרתי לך שאתה לא עוזר.‬
‫להתקשר למשטרה.‬
‫בואי נירגע, דולורס.‬ ‫-לא, אני לא אירגע.‬
‫נמאס לי מאנשים שמתעלמים מהנהלים.‬
‫הם חושבים שדבר אינו חשוב.‬ ‫-מי תפס אותו? אנחנו, נכון?‬
‫אז מי שמציית לכללים הוא טמבל?‬
‫תירגעי. אלוהים.‬
‫זה לא הרגע המתאים.‬
‫- אקספו 92' -‬
‫- בית משפט -‬
‫זאת היא.‬ ‫-גברת פלאסיוס, בבקשה.‬
‫גברת פלאסיוס, בבקשה.‬
‫אחרי מותו הטרגי של בעלך,‬
‫שמענו שהוא היה מעורב ברצח ובפשעים אחרים‬
‫שכוללים סחיטה מהממשלה.‬
‫היית מודעת לכל זה?‬
‫קודם כל, אני רוצה לברך את מערכת המשפט‬
‫על ההתנהלות ועל העדר משוא פנים.‬
‫בעלי היה אשם.‬
‫אני רוצה לברך גם את אוכפי החוק והסדר‬
‫על התגובה המהירה בעניין הלהביור.‬
‫אני חושבת שהדרך היחידה לפצות את החברה‬
‫על כל טעויות העבר של המפלגה שלנו‬
‫היא לבנות ביחד, כולנו,‬
‫מפלגה חדשה, יציבה וחזקה.‬
‫- מבזק חדשות -‬
‫- חדשות שמונה-אף -‬
‫אי לכך, אני מודיעה שהחלטתי להתמודד כמועמדת‬
‫בבחירות הבאות. תודה.‬
‫כמובן. היא חכמה.‬
‫תוכל לבחור בה.‬
‫אוכל לדפוק את אימא שלך.‬
‫ואו.‬ ‫-מיותר, לא?‬
‫העולם שייך לחצופים.‬
‫תקווה שהיא לא תנצח.‬ ‫-היא נראית כמו נשיאה.‬
‫ואתה כמו חבר פאנל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא יודע כלום ומזלזל בכל דבר.‬
‫זה עושה לי בחילה.‬
‫אין פלא שהמדינה במצב כזה,‬ ‫אם לכל אידיוט יש מה להגיד.‬
‫מדברים רק כדי לדבר.‬
‫מגעיל.‬
‫תראה איך זה עלה לו לראש.‬
‫חבל שהתעלמו ממך בפעם היחידה‬ ‫שעשית משהו כמו שצריך.‬
‫אני לא רוצה להיות בטלוויזיה.‬ ‫-תרגיעו.‬
‫תפסיקו להתווכח. בואו נרים כוסית.‬
‫לחיי ריצ'י שלנו.‬
‫תודה, מנצ'אדו.‬ ‫-בחייך, זוריטה.‬
‫מזל רע להרים כוסית עם מים.‬
‫תניח לו, קינטאס.‬
‫שירטיב לפחות את השפתיים. רק טיפה.‬
‫אחרת גם אני ארדוף אחרי אלמנה כמוהו.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני אפוצץ לך את הפרצוף!‬ ‫-קדימה.‬
‫מספיק כבר!‬ ‫-תפסיקו, לעזאזל!‬
‫למי תפוצץ את הפרצוף?‬
‫הבאת את זה על עצמך.‬
‫אתה בריון, קינטאס.‬
‫המלכה איזבלה, הקתולית,‬ ‫נהגה לישון בכיכר הזאת.‬
‫אומרים שסרוואנטיס כתב את "דון קישוט"‬ ‫בבית ההוא שם.‬
‫ופרנקו קנה את הלחם שלו שם, באמת.‬
‫ריצ'י.‬ ‫-אל תאמינו לה.‬
‫היא עובדת עליכם.‬
‫אתה היסטוריון עכשיו, או מה?‬
‫רק כשמרגיזים אותי.‬
‫לא השתנית, מה?‬
‫ואת? מה שלומך?‬
‫חזרתי ללמוד משפטים.‬ ‫-באמת?‬
‫את חוזרת לבית הספר?‬ ‫-כן.‬
‫הם לא מכירים בנקודות שצברתי בעבר‬ ‫אבל אני עושה מה שאפשר.‬
‫אני בטיפול.‬
‫ו…?‬ ‫-אין משהו מיוחד בינתיים.‬
‫אבל לא שתיתי כמה חודשים.‬
‫כל הכבוד.‬
‫חייבת ללכת.‬
‫עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫הם הוסיפו שיעור,‬
‫ואני מנסה להיות תלמידה טובה.‬ ‫-תקשיבי.‬
‫תרצי לצאת איתי לארוחת ערב?‬
‫אמרת שאת אוהבת אוכל איטלקי.‬ ‫אני מכיר טרטוריה מעולה.‬
‫ריצ'י, זה רק ש…‬
‫אני צריכה להוריד הילוך, אתה מבין?‬
‫קרו הרבה דברים.‬
‫זאת הפעם הראשונה בחיי שאני לבד.‬
‫אני צריכה להירגע קצת. זה הכול.‬
‫אני מבין. אני מבין מצוין.‬
‫רק רציתי לוודא שזאת לא תהיה‬ ‫הפעם האחרונה שאראה אותך.‬
‫אני בטוחה שלא.‬
‫זהו סיפור בדיוני.‬
‫ההצלחה של "אקספו 92'"‬
‫ושל הפארק הטכנולוגי בקארטוחה אמיתית.‬