ІЄРАРХІЯ
Уджіне.
Чому ти прийшла?
Твій перший день народження зі мною.
Хочу належно тебе привітати.
Належно?
Твій дарунок.
Це небагато.
СИНІЙ ГОТЕЛЬ
Твій другий подарунок.
Не спізнюйся.
Пані Хан?
Інхан?
-Божевілля. -Інхане.
Нічого не подумай.
Нехай. Я про все подбаю.
Уджіне, ніхто не має знати.
Інхане!
Ні…
Уджіне.
Бачив того стипендіата?
Він утік, тільки-но стало весело.
-Де він подівся? -Гей.
Трохи стримуйся.
Так жарти стають трагедіями.
Вертайтеся.
-Ходімо. -Чому ти сердишся?
-Вертаймось. -Або вниз.
Нехай іде.
Чому ти бігаєш за таким, як він?
Він мій друг.
Ти плакала? Що тебе так засмутило?
Пусте.
Точно щось засмутило.
Що сталось?
-Ти не знаєш тата. -Щось придумаємо.
Що це?
Я скажу хлопцям, щоб його не чіпали.
Ходімо назад.
Інхане!
Кан Ха.
МОЛОДШИЙ БРАТ
Інхане, поговоримо.
Добре? Інхане!
Інхане!
ПАНІ ХАН ДЖІСУ
Інхане, я поясню.
-Усі божевільні! -Де ти?
-Поговори зі мною. -У цій школі всі психи.
Що вчителі, що учні!
Інхане, вислухай мене.
КАН ІНХАН - УДЖІН
Я вийду.
-Нащо вам це? -Поговоримо віч-на-віч.
Інхане, послухай.
Забудьте!
Інхане. Кан Інхан!
Я оприлюдню, що сталося в цій школі.
Усе оприлюдню.
Кан Ха.
Брате.
Що це було?
-Що це за звук? -Кан…
-Скажи щось! -Кан Ха…
-Інхан! -Кан Ха.
Інхане, де ти?
Чекай, я передзвоню.
Я передзвоню!
Інхан…
Інхане.
СЕРІЯ 7. ВЕСНА: НАШ КОРОТКИЙ, ЧУТТЄВИЙ, АЛЕ ЦІННИЙ РОЗДІЛ
ВІДДІЛОК ПОЛІЦІЇ ЙОНХО, СЕУЛ
Насилля в школі?
Зважаючи на наш соціальний статус,
ми з друзями ніколи б не вдалися
до фізичних сутичок.
Який жахливий наклеп.
На яких підставах ви мене звинувачуєте?
Пане адвокате, ми ж маємо право на мовчання?
Це легальні рецептурні ліки.
-Від тривожного розладу. -Візьміть волосся на аналіз.
Це неправда. Чому ви мені не вірите?
«Насилля в школі»?
Я ніколи нікого не бив.
Я показував їм фокуси.
Просто…
Як старший учень, я намагався допомагати молодшим досягти
в школі успіху.
Я не діяв від чийогось імені.
Не знаю.
Ми ходили на вечірки. І ніколи не мали справи
з насильством чи наркотиками.
Ми останні заучки.
Не брали в такому участі.
Ми зіграли роль.
Певна, що в цьому є і моя відповідальність.
Ну ти даєш.
Ще не бачила таких стипендіатів, як ти.
Я б нізащо не припустила, що це через тебе школу
поглине такий хаос.
Саме тому я сюди й прийшов.
По справедливість, навіть якщо нестиму хаос.
Убивця мого брата…
Може, я й не зумію сам знайти винних, але того дня… Ні.
Я покараю тих, хто мовчки стояв,
поки над ним так довго знущались.
Ви ж…
не з тих людей,
правда?
Гей!
Ти нацькував поліцію? На мене?
Наркотики? Насильство? Коли ти таке бачив?
Скажи?
Цуцику, що ти про мене знаєш?
Що я тобі зробила?
Цікаво, що він відніс у поліцію. Відео?
Може, і мені їх покажеш?
Покажи.
Хоча, не треба.
Просто більше в школу не приходь.
Я вже тобі казав.
Я сам вирішу, чи тут лишатися.
Ти не маєш права таке вимагати.
Ще і як має.
Ви не платите за навчання.
Ми ж платимо навіть у фонд розвитку школи.
Не замислювався, звідки переваги, якими ти користуєшся?
У тебе нема совісті.
Так, Геро?
Вона права.
Призначення стипендій, бо «шляхетність зобов'язує» —
це ж по суті акт доброї волі.
Так ти відповідаєш на добру справу.
Для вас це нормально?
Знущатися з тих, хто не оплачує навчання?
Ти чому відкрив рота?
Він правду каже.
Нас не можна дискримінувати через те, що ми стипендіати.
Ви всі подуріли?
Не хотів би звернень у поліцію, то поводився б нормально.
Ти ніяк не вгамуєшся.
Відпусти його, Юнсок.
Джей.
Ти ж його не підтримаєш?
Кан Ха має рацію. Ми неправі.
Не бійтеся взяти участь у розслідуванні.
Несправедливість, якої ви зазнали,
і цькування.
Розкажіть про них.
Щоб ми побачили свої помилки.
Тільки тоді…
це більше не повториться.
Чорт.
Що не ясно?
У школу прийшла поліція.
Мамо, я нікого не бив.
Ну, декого я таки бив, але не їх.
І я робив це не з власної волі.
Усе, мені пора.
Чорт.
Чому тебе так перекосило?
Усе, що він сказав, — правда.
Він не хотів нікого бити.
А бив людей, щоб піддобритися до тебе, бо ти цього хотів.
То й що?
Буде ще щось?
Ти всім сказав, що відновиш справедливість.
Уже завершив?
То був твій день народження.
У той день.
Ви добре замели сліди.
Тебе нема на жодному з моїх відео.
Чи я завершив?
Це лише початок.
Винні будуть належно покарані,
і я збираюся побачити це на власні очі.
Ти мусиш летіти в Нью-Йорк?
Це вже вирішено.
Не хочу знову лишати тебе саму.
Коли я думаю про те, що ти пройшла…
-Я навіть гідно не вибачився. -І не треба.
Я знаю, як ти почуваєшся.
Ріане, я на секунду.
Добре.
МИ ЗНАЄМО, ХТО НАДІСЛАВ ВІДЕО ДИРЕКТОРКА ПАК ХІСОН
Джувоне.
-Поговори зі мною. -Пусти.
Ти надіслав мені відео.
Ти міг піти в поліцію.
Джувоне.
Я нічого про тебе не знала, поки не дізналася про шантаж.
А тоді ще більше заплуталась.
Чому ти так чинив?
Подумайте, як ви поводились.
Стипендіати й учителі плазують біля ваших ніг.
У Джушіні заправляєте ви.
Мене це дратувало.
Відео, якими ти мені погрожував,
не були серед тих, які Кан Ха відніс у поліцію.
Дурень не взяв найважливіші.
Я їх йому не давав.
То ти далі мені погрожуєш?
Я про це думаю.
«Я про це думаю», «Я все зіллю». Ти базікаєш, але не дієш.
Мабуть, як і я, маєш що захищати.
Ти знаєш, що таке прямо вплине на твою маму.
Точніше на директорку.
Тому ти обрав мішенню мене, а не Ріана.
Бо ти боїшся розплати.
Джей якась інакша.
«Інакша»? У чому?
Відколи це Джей захищає інших людей?
Вона змінилась.
Коли вернеться стара Джей?
Мені подобається байдужа й холодна Джей, яку я знаю.
Не знаю.
Яке це тепер має значення?
Вона й так їде.
То мені має бути байдуже?
Ти ненавиділа Джей.
Хотіла, щоб вона покинула школу.
Ну…
просто ми з Джей сварились.
Усі друзі переживають злети й падіння.
Хіба ти не відкинула її дружбу й не пообіцяла помститись?
Це вона врятувала мене від кошмару.
Вона завжди була така.
І змалку терпіла мої дурні вибрики.
Я хотіла стати їй справжньою подругою.
А вона вирушає в Нью-Йорк.
Те відео
надіслали ви?
Відео? Про що ви?
Як воно до вас потрапило?
Що ви, в біса, витворяєте?
Ріане.
Не уникайте відповіді.
Говоріть прямо.
Це приватний освітній заклад пов'язаний з «Джушін Ґруп»,
а ви її спадкоємець.
І що?
Скажу вам одне:
коли йдеться про вас, я ніколи не дію незалежно.
То це моя мама?
Ти шпигувала за мною?
Нащо таке робити?
Приставити до мене шпигунів — це одне, але те відео…
Чому ти його мені прислала?
Я переживала.
Якби вона завагітніла, для нас це обернулося б кошмаром.
Не втрачай пильність.
-Мамо! -Не смій підвищувати голос!
Ти мій син і спадкоємець.
Я не тільки син і спадкоємець, а ще й людина.
Я не твоя собачка!
Я стомився жити в тебе на повідці.
Я задихаюсь.
Можеш викинути мене, як тата!
З мене досить.
Я твій син, але відмовляюся бути твоїм спадкоємцем.
Ріане!
Як ти можеш таке казати?
Ти для мене все.
Мій єдиний син, власник «Джушін» і центр мого всесвіту.
Ти обов'язково ним станеш.
Ти моя єдина надія.
-Добрий день. -Вітаю.
Не думала, що ти справді підеш у поліцію.
Наша школа відмовлялася
захищати своїх учнів.
Хай там як, ти все розворушив.
Усе, що ти хотів виправити,
щоб помститися за Інхана.
Він учинив би так само.
Він би не терпів такої несправедливості.
Інхан справді був такий.
Я не сприймаю це за помсту.
Радше ми просто…
відповідаємо за свої дії.
Я готова прийняти свою долю.
Я стільки не знала, бо мені ніхто не казав,
коли я чиню неправильно,
на що закриваю очі й чому потураю.
Якби ж я зрозуміла раніше.
До смерті Інхана.
Вибач…
що зрозуміла так пізно.
І що
поводилася егоїстично, захищаючи Ріана.
І ти пробач…
що я обтяжив тебе.
Я скоро їду в Нью-Йорк.
Ти їдеш?
-І що буде далі? -Нічого.
Я просто житиму далі як Чон Джей з «Джеюль».
Тому, Кан Ха,
бережи себе.
Випустися з відзнакою.
Джей.
Була хоч мить,
коли ти щось до мене відчувала?
Ні. Не було й миті.
Брехня.
Пробач.
Це я винен.
Кан Інхан.
Як ти?
Привітайся.
Я запросила Ріана, бо подумала, що йому є що тобі сказати.
КАН ІНХАН 13 КВІТНЯ 2007 РОКУ - 27 ЖОВТНЯ 2023 РОКУ
Пропоную почати повільно
і поступово виправляти свої помилки.
До від'їзду
я спробую зробити якнайбільше.
То це справді…
кінець наших стосунків?
Звісно, що ні.
Нам лише по 18, Ріане.
Думай про це
як про тимчасову перерву.
Я без тебе не зможу.
А ти? Ти можеш жити далі?
Навіть без мене?
Ти й перед Кан Ха вибачишся?
Так.
Тому прошу, Джей, не йди.
Ріане,
нас наче карають.
Я постійно думаю, що це наслідки наших минулих помилок.
Ми когось сильно ранили.
Обоє.
Тож ми повинні
прийняти наслідки…
наших дій.
Зачекай.
Як ви…
Це Джушін, пані Хан Джісу.
Непристойні стосунки з учнем…
Як учителька може таке допустити?
Ви ж усвідомлюєте, скільки проблем це може створити.
Якщо це випливе зараз, коли в школі й так повний безлад…
Уявляєте, що буде?
Батьки Уджіна хочуть зберегти це в таємниці,
тому скажу коротко.
Коли вийдете з мого кабінету, подайте заявку на звільнення
й покиньте школу.
ЕЛЕКТРОННИЙ КВИТОК
Директорко Пак…
Будьте вдячні, що їхня щедрість і доброта відповідають
соціальному статусу.
Не забувайте, що передбачає ця щедрість.
Це Уджін…
усе розповів?
Якби не втрутився Уджін,
то ви б уже сиділи в тюрмі
за наїзд і втечу з місця ДТП.
Натомість ми очікуємо від вас мовчання
про події, пов'язані з Уджіном, та про все інше.
Може, з'їздимо кудись разом до відльоту Джей?
З'їздимо кудись недалеко?
Ні.
Не треба робити з мухи слона.
Ви завжди зможете мене відвідати.
-Уджіне. -Так?
Усе в порядку?
Ага.
Прилітатимеш на канікулах?
Навряд.
Мені сказали не вертатися.
Це серйозна помста.
Ти про що?
Ти їдеш, бо цуцик перевернув школу догори дриґом.
І тебе відокремлюють від нас трьох.
Справжня помста.
Зважаючи на те, що пережив Кан Ха, невже це достатня помста?
Помстись.
Що ти зробив?
Що ти зробив з Джей?
Я зустрічався з її татом.
Я думав, ти щиро хочеш, щоб Джей зникла.
Тому попросив послати її в Нью-Йорк.
Інакше я б усім розповів, чому Джей їздила в США.
І чому це?
Вона завагітніла.
Що?
Від Ріана.
Лі Уджіне, ти псих!
Ти сказав її батькові?
Як ти міг?
Як ти міг таке зробити?
Ти сказала мені
обирати: Юн Гера чи вони!
Я обрав тебе. Я обрав Юн Геру!
Усе одно, як ти міг, йолоп такий!
Як ти дивитимешся в очі Ріанові й Джей?
Ти знаєш, як вони тебе цінують.
Я маю зізнатися.
Що все через мене.
Ні. Бо тоді нам кінець.
Мовчи, щоб ми лишилися друзями.
Вирішила попрощатися.
Я щойно подала заяву про звільнення.
Все буде добре.
Ніхто не знатиме.
З чого ти взяв?
Ми з тобою
обоє знаємо.
Не думай, що це кінець.
Чекай.
Що вона сказала?
Думаєш, це було навмисно?
Пам'ятаєш, як ти питала, кому належить моє серце?
Що?
«Ермес» чи Гері?
Гері.
Вона мені дуже подобається.
Я знаю.
Ти про це прийшов розповісти?
Я зробив дещо погане.
Мабуть, усе почалося
тієї ночі
через мене.
Я боюся брати на себе відповідальність але я хочу дечим поділитись.
Уджіне.
Про що ти?
У той день я не знав, яке саме нещастя сталось.
Я просто переконався…
що машина не приведе до неї.
Я не хотів проблем для мого тата-політика.
Тому я все приховав.
Потім я випадково
знайшов у машині ручку.
Недавно я зрозумів,
що це камера.
Мені жаль, Джей.
Вона належала
Кан Інхану.
Жінка на відео — учителька з вашої школи?
Детективе Кім, дізнайтеся адресу підозрюваної.
На якого політика зареєстрована машина?
Лі Ханчона, кандидата в президенти.
Чому тут з'являється ім'я такої поважної людини?
Треба повідомити начальника.
Згоден.
Я офіцер Чон Джухан.
-Пройдіть з нами. -Чекайте. Чому?
У нас є ордер на обшук й арешт.
Раджу співпрацювати.
Хто це дозволив? Це школа Джушін!
Прокляття.
Пані Хан Джісу?
Інспектор Чан Інхо. Поліція Сеула.
За законом про посилене покарання зазначених злочинів,
ви заарештовані за втечу з місця ДТП.
Ви маєте право мовчати й не свідчити проти себе.
Пані Хан.
Дякую вам.
Дякую.
Тобі вже краще?
Так.
Інхане, ти талановитий художник. Тобі добре дається.
У тебе все вийде!
Дякую.
Колишній голова створив приватний освітній фонд,
щоб плекати учнів, які стануть надбанням для країни.
Натомість ми почули про насильство й вживання наркотиків.
А винною в ДТП, у якій загинув учень, виявляється
вчителька?
Відповідальність на мені.
Завдані збитки виходять за рамки вашої відповідальності.
Майбутнє розв'язання проблеми обговоримо
з радою й новим директором.
Пані Ан!
Ви знаєте, як важко я працювала і скільки років захищала школу.
Як ви можете
викинути мене, як зіжмаканий папірець?
Ціна, яку ми заплатили, значно вища за ціну якогось папірця.
Думаєте, я займаюся школою задля цього фонду?
Ні.
Усе заради мого сина Ріана.
Твоя робота полягала в тому, щоб мій син завжди був у безпеці.
Ти мала захистити власника Джушіна.
КАБІНЕТ ДИРЕКТОРА
Я радий, що ти йдеш зі школи, мамо.
Мені більше не буде за тебе соромно.
Я дав Кан Ха всі відео, які він відніс у поліцію.
Я вже давно знав,
що «Джушін» наказав стежити за хмарним сховищем учнів.
Цим я й хотів знищити школу.
Та не зміг, бо боявся, що це тобі зашкодить.
-Джувоне. -Усе закінчилось.
Тобі більше не доведеться таке робити.
Саме цього я й хотів.
-Наркотики в Джушіні? -Старша дочка «Джеюль» вагітна?
Шокує, що старша дочка власника групи А була вагітна
і пережила викидень.
Ще більше шокує, що батько — спадкоємець групи Б.
Знаєш, які стосунки між двома групами?
Подбайте про це.
Треба мінімізувати шкоду, яку це завдасть нашій групі.
Як тобі?
Запитую, як тобі жити життям своєї матері.
Я вже змирився.
Ти вдалася у свою матір.
І твоя поведінка
зруйнувала всі мої плани на тебе.
Тепер з тебе жодної користі.
Це було неминуче. Ми змарнували з тобою стільки часу.
Я боялася…
що ти проженеш мене, як маму.
Мені було три чи чотири, коли ти таке сказав.
«Якщо поводитимешся неналежно,
то зникнеш, як твоя мама».
Я завжди цього боялася.
Але не тепер.
Мені зовсім не страшно.
Ти маєш знати…
Я ніколи не вертаюся до того, що покидаю, особливо якщо йдеться
про людей.
Пробач мені.
Я ходив у його колумбарій.
До мого брата?
Той нещасний випадок…
Моєї прямої вини в тому нема,
але того дня хлопці знущалися з Інхана.
І в цьому винен я.
Треба було їх зупинити.
У той час я терпіти не міг, коли Джей була з Інханом.
Тому я просто стояв і дивився як хлопці над ним знущалися.
Я прекрасно розумію, що ти ніколи мені не пробачиш.
Та все одно…
хочу вибачитись.
Перед тобою
і перед Інханом.
Я втратив брата.
Вибачайся хоч сотні разів — його це не поверне.
«Пробач мені»?
Легко тобі.
Якби не та аварія…
він би досі був тут, сміявся б і жартував.
Якби ви його не цькували,
того вечора він не вибіг би надвір
і все ще був би…
живий і здоровий.
Тобі шкода? Добре.
Живи з цією провиною, Ріане.
Бо я ніколи
не прийму твоїх вибачень.
Усе через мій недогляд.
Я не тільки керівниця компанії, а також і мати,
і моя дитина спричинила соціальний конфлікт.
Схиляю голову на знак вибачення.
Проте нелегально зняте відео — це явне порушення закону.
Ми плануємо вжити серйозних правових заходів.
Пане Чхве Юнсок.
Ви зізнаєтеся, що чинили насильство над стипендіатами?
І наостанок
я беру повну відповідальність
за насильство й неналежну поведінку
з боку учнів Джушіна
і обіцяю виправити всі помилки.
Чхве Юнсок, Пек Чанмін, Квон Чеджун, Ча Чісок, Лі Уджін.
Визнаєте свою вину?
Я теж
кривдник.
Треба було розказати все,
зокрема про зустріч з татом Джей.
Віддавши їй ту ручку, ти знищив татову президентську кампанію.
Про дещо все-таки краще змовчати для загального блага.
Твою зраду Джей ми заберемо з собою в могилу.
Відтепер добре до них стався.
Це твоя спокута.
Усе зміниться?
Що?
Джушін.
І ми.
Не знаю.
Навряд чи все раптово зміниться.
Я і про Джушін, і про нас.
Я вже їду.
Раджу їхати прямо додому.
Ми вперше разом в автобусі
у старшій школі.
У середній школі ми завжди їздили разом.
Вибач…
що уникав тебе через страх.
І що не допоміг.
Що?
Ти змінився, відколи розбагатів.
Хіба ми раніше вибачалися за дрібниці?
Ми просто билися й забували.
Пам'ятаєш, як Інхан завжди казав, що в колі друзів це нормально?
Бачиш? Я казала, що воно гарне.
Не говори очевидного. Я ж Гера.
Геро.
Так?
Я не знала, що ти так мене сприймаєш.
Я про свою холодну й різку манеру.
Я завжди думала, що ти розумієш, чому я така.
Це не тому, що я не вважала тебе подругою.
Я в курсі.
Я теж була неспостережлива.
Аж соромно зізнатись.
Ми стільки років дружимо, а я лише тепер зрозуміла.
Що?
Ти не холодна. Ти лише прикидаєшся.
Так ти себе захищаєш.
Я тебе чекатиму.
Безпечного польоту.
Подруго Чон Джей.
Бережи себе.
Моя злюща
і прекрасна подруго Гера.
Ходімо.
Хвилинку.
Прогуляй школу. Побудь зі мною.
-Їдьмо. -Не відпускай.
-Добре? -Я потримаю.
-Спробуй. -Добре.
Ну, майже.
-Усе ок? -Ще раз.
-Зараз. -Їдь.
-Бачиш? Як я? -Отак.
Їдь туди.
Легше, ніж я думав.
-Молодець. -Скажи?
Так.
Що скажеш? Гарно виходить?
На. Спробуй.
Що це?
Сандвіч-тост.
Буде смачно.
Коли ти таке куштувала?
Ще не куштувала.
Хочу спробувати з тобою.
Справді смачно.
-Бігом. Куштуй. -Добре.
Що скажеш?
-Добре, скажи? -Так.
Це якийсь шеф-кухар? Знаменитий?
-Не хочеш? Я з'їм. -Ні.
-Я сама. -Купимо ще.
Гарна погода.
І вітерець.
Так.
Ріане.
Кан Ха якось сказав мені,
що я маю знайти те, що люблю, що робить мене щасливою, і берегти його.
Я про це думала.
І для мене це ти.
Відколи я вперше тебе побачила і дотепер
ти велика частинка мого світу.
Тому я вижила. Тому все ще живу.
Для 18-річної Чон Джей
Кім Ріан — єдине джерело безмежного тепла.
Я почуваюся так само.
Без тебе я б не вижив.
Але, Ріане,
досить уже просто виживати
й опиратися одне на одного.
Коли ми навчимося бути щасливими самі,
то зможемо розділити щастя,
а не чекати, що інший нас ощасливить.
І тоді ми зустрінемось.
Прощаймося з усмішкою.
Щоб колись усміхнутися
і знову зійтися.
Я просто хочу…
щоб тобі не було важко.
Джей, я хочу, щоб ти була щаслива.
Як і я.
Я теж хочу, щоб ти…
бути щасливий та усміхнений.
А тепер рухаємося вперед
до поетичних творів Вільяма Шекспіра
і заглибимося в…
Відняти п'ять, і отримаєш мінус два.
-Отак. -Точно.
Яка краса.
Це мама тобі купила?
-Два, три. -Усміхніться.
Я скоро випускаюся, тому не можу за вами наглядати.
Дбатимете про себе самі.
А про подарунок мені на випуск…
Не залипай, коли говорить старший!
Боже.
Що це було?
Джей сказала вибачитись.
Це мені?
Два я точно не з'їм.
Це не схоже на тебе, Геро.
Завжди було цікаво, хто їсть таке лайно. Чув, ти частував цим Джей.
Але
вона не спробувала й не знає, який він.
Надто солодкий.
Як ти це їси?
Я не знав, що все буде так.
Я пробував зупинитися й усе забути.
Просто…
Я просто хотів
подумати про тебе й жити далі.
Але не зміг.
Просто не зміг.
Не хотів, щоб іще когось спіткала доля Інхана.
Я мусив так учинити.
Кан Ха.
У мене не було вибору.
Я не знав, що через це ти поїдеш.
Мені жаль.
Пробач, що ти мусиш їхати.
Пробач, що я закохався. Пробач за все.
Ти хотів побачити мою усмішку.
Бачиш мене крізь сльози?
Не переживай за мене.
Я не їду в Нью-Йорк.
Що?
Я твердо стою на ногах і прислухаюся до свого серця.
Я почну з нуля в місці, у якому буду щаслива.
Тому, Кан Ха…
Не переживай так за мене.
І бережи себе.
Пам'ятаєш своє останнє запитання?
Ти правду казав. Я збрехала.
Мамо.
КІМ РІАНЕ, ТИ ТАКИЙ ШОКОВАНИЙ
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська