IERARHIA
Woo-jin!
De ce ai venit?
E prima ta aniversare cu mine.
Vreau să te felicit cum se cuvine.
Cum se cuvine?
Cadoul tău.
E cam mic.
Al doilea cadou.
Să nu întârzii!
Dră Han?
In-han?
- Ce nebunie! - In-han!
Nu e ce pare!
Lasă-l!
Mă ocup eu de el.
Nu vreau să se afle, Woo-jin!
In-han!
Nu…
Woo-jin!
L-ai văzut pe bursier?
A fugit fix când ne distram.
- Unde s-a dus? - Hei!
Potoliți-vă!
Pot fi consecințe grave.
Mergeți înăuntru!
- Să mergem! - De ce te enervezi?
- Să mergem în spate! - Sau la parter.
Lasă-l în pace!
De ce alergi după un copil ca el?
E prietenul meu.
Plângeai? De ce pari așa de supărată?
N-am nimic.
Ba sigur ai ceva!
Ce s-a întâmplat?
- Nu-l cunoști pe tata. - Vom rezolva.
Ce e asta?
Le spun băieților să nu-l mai agreseze.
Să ne întoarcem!
In-han!
Kang Ha!
FRĂȚIORUL
In-han, să vorbim!
Da? In-han!
In-han!
DRA HAN JI-SU
In-han, îți pot explica!
- Toți sunt nebuni! - Unde ești?
- Să vorbim! - Sunt nebuni toți în școală!
Și profesorii, și elevii!
In-han, ascultă-mă! Trebuie să vorbim!
Vin la tine.
- De ce-mi faci asta? - Să vorbim față-n față!
In-han, ascultă-mă!
Las-o baltă!
In-han! Kang In-han!
Dau în vileag tot ce s-a întâmplat la școală!
Dau în vileag tot.
Kang Ha.
In-han!
Ce-a fost asta?
- Ce s-a auzit? - Kang…
- Spune ceva! - Kang Ha…
- In-han! - Kang Ha.
In-han, unde ești?
Stai așa! Te sun imediat înapoi.
Te sun eu!
In-han…
In-han?
EPISODUL 7. PRIMĂVARA: UN CAPITOL SCURT, VULNERABIL ȘI INESTIMABIL
POLIȚIA DIN SEOUL YONGHO
Violență școlară?
Datorită statutului nostru social,
eu și prietenii mei nu ne vom implica
în altercații fizice.
Sunt incredibil de jignită!
Cu ce temei mă acuzați?
Dle avocat, nu avem dreptul de a păstra tăcerea?
Erau medicamente prescrise legal.
- Pentru anxietate. - Luați-mi o șuviță de păr, atunci!
Nu e adevărat! De ce nu mă credeți?
„Violență școlară”?
N-am lovit pe nimeni.
Le arătam niște trucuri de magie.
Eu doar…
Fiind mai mare, am încercat să ajut elevii mai tineri
să evolueze.
N-am acționat în numele nimănui.
Nu știu.
Am fost doar la petreceri. N-am fost niciodată de-a face
cu violența sau cu drogurile.
Suntem tocilare desăvârșite.
N-am fost implicate deloc.
E și vina noastră.
Sigur am și eu o vină pentru anumite lucruri.
Ai tupeu, nu glumă!
N-am mai văzut un bursier ca tine.
Nu știam că o să provoci un așa haos
în școală.
Asta am venit să fac.
Să fac dreptate, chiar dacă creez haos.
Ucigașul fratelui meu…
Poate că nu-l voi găsi singur, dar în acea zi… Nu.
Îi voi aduce în fața justiției pe cei care au permis
să fie agresat cu mult înainte.
Nu te numeri
printre acei oameni,
nu-i așa?
Hei!
Tu ai chemat poliția? Pentru mine?
Droguri? Violență? Ai văzut asta la mine?
Exact!
Ce știi tu despre mine?
Ce-am făcut eu?
Mă întreb ce a dat poliției. Clipuri?
De ce nu mi le arăți și mie?
Arată-mi-le!
Las-o baltă!
N-ar trebui să mai vii la școală.
Ți-am mai spus.
Eu aleg dacă plec sau nu.
N-ai dreptul să-mi ceri asta.
Ba chiar are dreptul!
Voi nu plătiți taxă de școlarizare.
Noi plătim și fondul de dezvoltare al școlii!
Te-ai gândit vreodată pe banii cui ați fost primiți?
N-ai conștiință.
Nu-i așa, He-ra?
Are dreptate.
Acordarea burselor pe principiul noblesse oblige
e, în esență, un act de bunăvoință, caritabil.
Nu așa se răsplătește bunăvoința!
Și vă puteți purta așa?
Dacă nu plătim, trebuie să suferim?
Ce naiba spui?
Are dreptate!
N-ar trebui să fim hărțuiți fiindcă suntem bursieri!
V-ați pierdut mințile toți?
Trebuia să fii cuminte, dacă nu voiai să fii reclamat.
Nu renunți deloc!
Lasă-l în pace, Yun-seok!
Jae-i!
N-ai de gând să-i iei partea, nu?
Kang Ha are dreptate. Am greșit cu toții.
Nu vă temeți să participați la anchetă!
Vorbiți despre nedreptate
și despre hărțuire.
Fiți sinceri!
Ca să ne dăm seama cu ce am greșit.
Doar atunci…
nu se va mai întâmpla.
Futu-i!
Nu înțelegi?
A venit poliția la școală!
Mamă, n-am lovit pe nimeni.
Bine! I-am lovit pe unii, dar nu pe ei.
Și n-am făcut-o pentru că am vrut.
Trebuie să închid.
Futu-i!
De ce ești așa de dezgustat?
N-a mințit cu nimic.
N-a vrut să lovească pe nimeni.
A făcut-o ca să fie de partea ta și pentru că așa ai vrut tu.
Și ce?
Mai e ceva de făcut?
Le-ai spus tuturor că vei îndrepta lucrurile.
Ai terminat?
Ai dat petrecere de ziua ta.
În ziua aia.
Ți-ai acoperit bine urmele.
Nu ești în niciunul dintre clipuri.
Dacă am terminat?
Abia am început.
Cei vinovați ar trebui pedepsiți corespunzător
și intenționez să fiu martor la asta.
Trebuie să pleci la New York?
Decizia a fost luată.
Nu vreau să te las iar singură.
Când mă gândesc la tot ce ai îndurat singură…
- Nici nu mi-am cerut scuze cum trebuie. - Nu e cazul.
Știu cum te simți.
Ri-an, o să mă întorc repede.
Bine.
DIRECTOAREA PARK HUI-SEON A TRIMIS ÎNREGISTRAREA
Ju-won!
- Să vorbim! - Lasă-mă!
Clipul de la tine…
Aș putea implica poliția.
Ju-won!
Nu știam nimic despre tine înainte să aflu că mă șantajai.
Acum, că știu, sunt și mai confuză.
De ce ai face asta?
Gândește-te la ce ați făcut!
Bursierii și profesorii sunt la picioarele voastre.
Voi conduceți, de fapt, Jooshin.
Am disprețuit asta.
Clipurile cu care m-ai amenințat
nu erau printre cele date de Kang Ha poliției.
Prostul nu le avea pe cele importante.
Și nu i le-am dat.
Încă mai continui cu amenințările tale?
Mă gândesc la asta.
„Mă gândesc.”
„O să le divulg.”
Numai gura e de tine!
Trebuie să ai ceva de apărat, ca mine.
Știi că, dacă le-ai divulga, ți-ar afecta direct mama.
Adică, pe directoare.
Și m-ai luat pe mine în vizor, nu pe Ri-an,
pentru că te temi de răzbunare.
Jae-i se poartă ciudat.
Ce vrei să spui?
De când ia Jae-i apărarea celorlalți?
S-a schimbat cumva.
Unde e vechea Jae-i?
O ador pe Jae-i cea indiferentă și rece, așa cum o știu dintotdeauna.
Nu sunt sigur.
Și ce dacă nu-și mai revine?
Oricum, pleacă.
N-ar trebui să-mi pese?
O urai pe Jae-i. Voiai foarte mult să plece de la Jooshin.
Asta era când am fost furioasă pe Jae-i!
Toate prietenele mai au și toane!
N-ai renunțat la prietenie și ai spus că te vei răzbuna pe ea?
Ea m-a salvat din iad.
Dar mereu a fost așa!
Și mi-a suportat mereu obrăzniciile.
Voiam să încep să-i fiu o prietenă adevărată.
Dar va pleca la New York…
Clipul ăla!
Dvs. l-ați trimis?
Clip? Ce vrei să spui?
Cum și de unde l-ați obținut?
Ce Dumnezeu credeți că faceți?
Ri-an!
Nu vă eschivați!
Vreau un răspuns direct.
Aici e o fundație educațională privată afiliată Grupului Jooshin.
Tu ești moștenitorul Jooshin.
Și?
Îți spun
că, în ceea ce te privește, nu pot face nimic de una singură.
E implicată mama?
M-ai spionat?
De ce naiba ai face asta?
Să angajezi oameni să mă spioneze e una, dar clipul ăla…
De ce mi l-ai trimis?
Din îngrijorare.
Dacă ai lăsa-o gravidă, ar fi un coșmar pentru noi.
Trebuie să fii atent.
- Mamă! - Îndrăznești să ridici tonul?
Ești fiul meu și moștenitorul.
Sunt fiu și moștenitor, dar, înainte, sunt un om!
Nu sunt cățelușul tău!
M-am săturat să mă tot ții în lesă!
E sufocant.
Mai bine dă-mă afară ca pe tata!
O să renunț.
Voi rămâne fiul tău, dar pot alege să nu fiu moștenitor.
Ri-an!
Cum ai putut să-mi spui asta?
Te iubesc nespus!
Ești singurul meu fiu, proprietarul Jooshin, centrul Universului.
O să am grijă să ajungi cât mai sus.
Ești singura mea speranță.
- Bună ziua, doamnă! - Bună!
N-am știut că vei merge la poliție.
Școala nu-și făcea datoria
de a-și proteja elevii.
Dar ai pus lucrurile în mișcare.
Faptul că vrei dreptate,
- …răzbunare pentru In-han… - Ar fi făcut la fel.
Nu ar fi tolerat toate nedreptățile.
Știu că așa era In-han.
Eu nu consider că te răzbuni.
Cred că suntem…
trași la răspundere pentru ce-am făcut.
O să mă supun destinului meu.
Ceea ce nu știam, fiindcă nu mi-a spus nimeni,
cum ar fi ce am făcut greșit
și ce treceam cu vederea și toleram…
Aș fi vrut să știu mai devreme.
Înainte să-l pierdem pe In-han.
Îmi pare rău…
că mi-am dat seama prea târziu.
Și
fiindcă am fost egoistă apărându-l pe Ri-an.
Și mie-mi pare rău…
că ți-a fost greu.
Plec la New York curând!
Pleci?
- Ce se va întâmpla cu tine? - Nimic.
Voi continua să trăiesc ca Jung Jae-i din Grupul Jaeyul.
Deci, Kang Ha,
ai grijă de tine!
Și termină școala în top!
Jae-i!
Ai avut…
vreodată sentimente pentru mine?
Nu. Nici măcar o clipă.
Mincinoaso!
Îmi pare rău.
E numai vina mea.
Kang In-han.
Ce mai faci?
Salută!
L-am invitat pe Ri-an aici fiindcă cred că are ceva să-ți spună.
KANG IN-HAN 13 APR. 2007 - 27 OCT. 2023
Hai s-o luăm pas cu pas,
să îndreptăm totul pe rând!
Până plec,
voi face tot ce pot.
Acum chiar e…
sfârșitul pentru noi?
Sigur că nu.
Avem doar 18 ani, Ri-an.
Gândește-te doar
că ne despărțim o perioadă.
Nu pot continua fără tine.
Tu? Poți continua?
Fără mine?
Îi ceri scuze și lui Kang Ha?
Da.
Te rog, nu pleca, Jae-i!
Ri-an,
simt că suntem pedepsiți.
Mă tot gândesc că astea sunt consecințele greșelilor noastre din trecut.
Am lăsat o cicatrice în sufletul cuiva.
Amândoi.
Prin urmare, ar trebui
să acceptăm consecințele…
acțiunilor noastre.
Stai!
Cum ați…
Suntem la Jooshin, dră Han Ji-su.
O relație nepotrivită cu un elev…
Cum e posibil așa ceva ca profesoară?
Sunt sigură că știi câte probleme se ivesc de aici.
Dacă s-ar afla acum, când e haos în școală,
îți imaginezi ce s-ar întâmpla?
Părinții lui Woo-jin vor să păstrăm secretul,
așa că voi fi la obiect.
Imediat ce părăsești biroul, să-ți prezinți demisia
și să pleci din școală.
CONFIRMARE BILET ELECTRONIC
Dnă directoare…
Fii recunoscătoare că generozitatea lor
e pe măsura statutului lor social!
Și nu uita ce implică această generozitate!
Woo-jin…
a dezvăluit totul?
Dacă Woo-jin n-ar fi fost implicat,
ai fi fost în închisoare acum
pentru fugă de la locul accidentului.
În schimb, vrem să păstrezi tăcerea
despre Woo-jin și toate celelalte evenimente.
Mergem împreună într-o excursie înainte să plece Jae-i?
Mergem prin apropiere?
Nu.
Să nu facem mare caz din asta!
Nu merg undeva unde nu mă puteți vizita.
- Woo-jin? - Da?
Ești bine?
Da.
Poți veni acasă în vacanțe?
Nu cred. Mi s-a spus să nu mă întorc.
E o răzbunare serioasă!
Ce vrei să spui?
Pleci fiindcă un cățeluș a creat haos în școală.
Și te desparți de noi trei.
E chiar răzbunare.
Știind cât a suferit Kang Ha, ar fi de ajuns răzbunarea asta?
Răzbunare.
Ce-ai făcut?
Ce naiba i-ai făcut lui Jae-i?
M-am întâlnit cu tatăl ei.
Chiar am crezut că vrei ca Jae-i să dispară.
L-am rugat s-o trimită la New York.
I-am spus că, altfel, voi dezvălui de ce a fost Jae-i în SUA.
De ce a fost?
A fost însărcinată.
Poftim?
Cu copilul lui Ri-an.
Ești nebun, Lee Woo-jin!
I-ai zis asta tatălui ei?
Cum ai putut face asta?
Cum ai putut să faci asta?
Tu m-ai întrebat
dacă o aleg pe Yoon He-ra sau nu!
Am ales-o pe Yoon He-ra!
Totuși, cum ai putut face asta, idiotule?
Cum vei mai da ochii cu Ri-an și Jae-i de acum?
Știi cât de important ești pentru ei!
Ar trebui să le spun.
Ar trebui să le spun ce am făcut.
Nu spune nimic! Altfel, ești terminat.
Taci, ca să rămânem prieteni!
Vreau să-mi iau rămas-bun.
Tocmai mi-am prezentat demisia.
Nu vei păți nimic.
Și nu se va afla.
Cum poți spune asta?
Tu și cu mine
știm amândoi.
Să nu crezi că s-a terminat!
Stai puțin!
Ce-a spus?
Crezi că a fost intenționat?
Mai știi când m-ai întrebat pe cine iubesc?
Poftim?
Pe Hermès sau pe He-ra?
Pe He-ra.
Ea e cea pe care o plac.
Știu.
Ai venit să-mi spui asta?
Am făcut ceva rău.
Tot ce s-a întâmplat a început
în seara aia.
Am greșit.
Mi-e frică să-mi asum responsabilitatea, dar vreau să mărturisesc ceva.
Woo-jin!
Despre ce vorbești?
Nu știam ce fel de accident era în ziua în care s-a întâmplat.
A trebuit să mă asigur…
că n-o vor găsi din cauza mașinii.
Tatăl meu politician ar fi avut probleme.
Am acoperit totul.
Apoi, s-a întâmplat
să găsesc un pix în mașină.
Am observat că avea
o cameră.
Îmi pare rău, Jae-i.
Îi aparținuse
lui Kang In-han.
Femeia din clip e profesoară la școala ta?
Dle detectiv Kim, află adresa suspectei!
A cărui deputat îi aparține mașina?
Lee Han-jong, candidat prezidențial.
De ce să fie implicat numele unui om așa de important?
Cred că ar trebui să-l anunțăm pe șef.
Și eu cred asta.
Sunt ofițerul Jung Ju-han.
- Trebuie să vii cu noi. - Stați așa! De ce?
Avem un mandat de percheziție.
Cooperați!
Cu ce drept? Aici e Liceul Jooshin!
Fir-ar să fie!
Dră Han Ji-su?
Ofițer Jang In-ho, Poliția Seoul.
Sub Legea penală a infracțiunilor cu caracter agravat,
vă arestez pentru fugă de la locul accidentului.
Aveți dreptul să păstrați tăcerea și să evitați autoincriminarea.
Dră Han!
Mulțumesc pentru ajutor!
Mulțumesc!
Îți e mai bine?
Da.
In-han, și tu ești un artist talentat. Te descurci bine.
O să reușești.
Mulțumesc!
Fostul președinte a creat o fundație educațională privată
ca elevii să devină cetățeni model pentru țara lor.
Totuși, au ieșit la iveală violența și consumul de droguri.
Iar autoarea unui accident mortal cu un elev
era profesoară?
Îmi asum responsabilitatea.
Daunele suferite sunt dincolo de responsabilitatea dvs.
Vom discuta cum vom aborda problema
cu consiliul și cu noul director.
Dnă președinte An!
Știți cât de mult am muncit pentru a apăra școala de-a lungul anilor.
Cum ați putut
să mă aruncați la gunoi de parcă aș fi un nimic?
Cred că prețul pe care l-am plătit până acum e mult mai mare decât atât.
Credeți că mă implic în problemele școlii de dragul fundației?
Nu.
Totul e pentru fiul meu, Ri-an.
Era treaba ta să te asiguri ca fiul meu să rămână mereu de neatins!
Trebuia să-l slujești pe stăpânul Jooshin.
BIROUL DIRECTOAREI
Mă bucur că pleci de la școală, mamă.
Nu mai trebuie să mă jeneze că ești aici.
I-am dat lui Kang Ha toate clipurile. El le-a dat poliției.
Știu de ceva vreme
că aveai ordin să spionezi spațiul de stocare al elevilor.
Am vrut să distrug școala.
Dar n-am putut. Mi-am făcut griji pentru tine.
- Ju-won! - Dar s-a terminat acum.
Nu mai trebuie să faci ce-ți zic ei.
E tot ce mi-am dorit.
- Se vindeau droguri? - Jae-i e însărcinată?
E șocant că fiica grupului „A” era însărcinată
și că a și pierdut sarcina.
Și mai șocant e că tatăl e moștenitorul grupului „B”.
Știi care e relația celor două grupuri?
Rezolvați asta!
Asigurați-vă! Daunele să fie minime pentru imaginea grupului!
Deci, cum te simți?
Te întreb cum e să duci o viață ca a mamei tale.
M-am împăcat cu ideea asta.
Semeni cu mama ta,
iar comportamentul tău
mi-a distrus toate planurile pentru tine.
Ai devenit complet inutilă.
Cred că era inevitabil. Noi doi ne-am irosit un timp prețios.
M-am temut…
că o să mă dai afară ca pe mama.
Aveam doar trei sau patru ani când ai spus asta.
„Dacă nu te porți frumos,
vei dispărea ca mama ta.”
Mereu m-am temut de asta.
Dar acum sunt bine.
Nu mă mai tem deloc.
Ar trebui să știi…
Nu recuperez niciodată ce am abandonat, mai ales dacă se întâmplă să fie…
o persoană.
Îmi cer scuze.
Am fost la urna lui.
Să-mi vezi fratele?
Accidentul din acea zi…
N-am fost direct responsabil,
dar In-han a fost hărțuit în ziua aceea.
E numai vina mea.
Trebuia să opresc asta.
Pe atunci, nu suportam să-l văd pe In-han cu Jae-i.
Așa că am stat și m-am uitat când băieții îl hărțuiau.
Știu foarte bine că nu m-ai putea ierta niciodată.
Totuși…
Îmi cer iertare.
Amândurora. Ție
și lui In-han.
Mi-am pierdut fratele.
Nicio scuză din lumea asta nu mi-l poate aduce înapoi.
Dar îți pare rău?
Ce simplu e pentru tine!
Dacă nu era accidentul ăla,
era încă aici, râzând și făcând glume.
Dacă nu l-ați fi agresat
și nu l-ați fi alungat pe stradă atunci…
ar mai fi
în viață și sănătos.
Îți pare rău? Bine.
Trăiește-te cu vinovăția asta, Ri-an!
Nu voi accepta niciodată
scuzele tale.
Totul e rezultatul neglijenței mele.
Înainte de a fi liderul unei companii, sunt mamă,
iar copilul meu a provocat controverse sociale.
Pentru asta, îmi cer scuze.
Totuși, filmarea aceea pe ascuns e o încălcare clară a legii.
Așadar, vom întreprinde acțiuni legale serioase.
Dle Choi Yun-seok,
recunoști că ai fost violent cu studenții bursieri?
Totodată,
mă simt profund responsabilă
de violența și de comportamentul nepotrivit
al elevilor din Liceul Jooshin.
Jur că toate greșelile vor fi îndreptate.
Choi Yun-seok, Baek Chan-min, Kwon Jae-jun, Cha Ji-seok, Lee Yu-jin,
vă recunoașteți actele violente?
Și eu sunt
vinovat.
Ar fi trebuit să spun totul, inclusiv de vizita la tatăl lui Jae-i.
I-ai dat camera aia și i-ai distrus campania politică a tatălui tău.
Unele lucruri ar fi mai bine să nu se spună, pentru binele tuturor.
Vom lua în mormânt secretul trădării tale față de Jae-i.
Fii bun cu Jae-i și Ri-an până mori! Răsplătește-i așa!
Oare se va schimba?
Ce?
Liceul Jooshin.
Și noi.
Nu știu.
Cred că nimic nu se schimbă brusc.
Nici școala, nici noi.
Acum, plec.
Să mergi direct acasă!
Mergem prima oară cu autobuzul
de când a început școala.
Luam mereu autobuzul împreună la gimnaziu.
Iartă-mă!
Te-am evitat de frică.
Și am zis că nu te ajut.
Poftim?
Te-a schimbat bogăția.
De când ne scuzăm pentru așa ceva?
Ne băteam și, apoi, ne împăcam.
Nu mai știi că In-han spunea mereu că așa se comportă prietenii?
Vezi? Ți-am zis că-ți va sta bine.
E evident! La urma urmei, sunt Yoon He-ra.
He-ra.
Da?
Nu știam că așa gândeai despre mine.
Discursul meu distant și tăios…
Mereu m-am gândit că îl înțelegeai.
Nu era fiindcă nu te consideram prietenă.
Știu.
Și eu am fost cam neatentă.
Mi-e rușine să recunosc.
Suntem prietene dintotdeauna, dar abia acum mi-am dat seama.
Ce?
Nu ești distantă. Te prefaci că ești.
Și așa te-ai protejat.
O să te aștept.
Drum bun!
Prietena mea, Jung Jae-i!
Ai grijă de tine!
Prietena mea rea
și frumoasa, He-ra.
Să mergem!
O clipă!
Chiulește azi! Stai cu mine!
- Hai! - Nu-mi da drumul!
- Da? - O țin eu.
- Încearcă! - Bine.
Era cât pe ce!
- Ești bine? - Hai!
- Acum! - Să mergem!
- Vezi? Cum mă descurc? - Așa!
Încearcă încoace!
Nu-i așa de greu!
- Ești bun! - Nu?
Da.
Ce părere ai? Sunt bun, nu?
Poftim! Gustă!
Ce e asta?
Un sendviș.
E-n regulă.
Stai! Când ai mai mâncat așa ceva?
Încă n-am mâncat.
Am vrut să mănânc cu tine.
E foarte bun!
- Repede! Gustă! - Bine.
Cum e?
- E bun, nu? - Da.
A fost făcut de un bucătar? E celebru?
- Îl mănânc și pe al tău. - Nu!
- Îl mănânc! - Mai luăm unul.
Vremea e frumoasă.
La fel și briza.
Ai dreptate.
Ri-an.
Kang Ha mi-a spus odată
că trebuie să aflu ce-mi place și ce mă face fericită și să nu uit.
M-am gândit la asta.
Tu ești răspunsul.
De când te-am văzut, până acum,
ai făcut parte mereu din lumea mea.
Așa am supraviețuit și supraviețuiesc.
Pentru Jung Jae-i de 18 ani,
Kim Ri-an e singura ei alinare absolută.
Și eu simt la fel.
Nici eu n-aș fi supraviețuit fără tine.
Dar, Ri-an,
să facem mai mult de atât…
dincolo de fericirea noastră!
Când suntem fericiți pe cont propriu,
când putem împărtăși fericirea,
în loc să depindem de fericirea noastră,
atunci ar trebui să ne revedem.
Să ne despărțim zâmbind!
Într-o zi, vom putea zâmbi din nou
și vom fi iar împreună.
Vreau doar…
să nu-ți fie greu.
Vreau să fii fericită, Jae-i.
Și eu.
Și eu vreau…
să fii fericit și zâmbitor.
Cu timpul,
vom descoperi versurile poetice ale lui William Shakespeare
și vom analiza…
Când scazi cinci, devine minus doi.
- Asta faci. - Da.
Ce bine arată!
Ți-a luat-o maică-ta?
- Doi, trei. - Zâmbiți!
Voi absolvi curând. Nu voi mai avea grijă de voi.
Voi veți avea grijă de toți!
Cadoul meu de absolvire vreau să fie…
Lasă telefonul când vorbesc!
Doamne!
Poftim?
- Jae-i mi-a zis să-mi cer scuze! - E pentru mine?
Nu mănânc două!
Nu-ți stă în fire, He-ra.
M-am întrebat mereu cine mănâncă prostia asta. Jae-i știe de la tine.
Dar…
n-a mâncat, deci, nu știe ce gust are.
Ce dulce e!
Cum mănânci chestia asta?
N-am știut că va fi așa!
Am încercat de multe ori să uit totul!
Am…
Am vrut
să-mi văd de viață.
Dar n-am putut.
N-aș putea face asta.
Nu vreau să mai pățească nimeni ca In-han!
Asta trebuia să fac.
Kang Ha.
De asta n-am avut de ales.
N-am știut că vei ajunge să pleci.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că pleci!
Îmi pare rău că m-am îndrăgostit de tine. Îmi pare rău pentru tot!
Ai vrut să mă vezi zâmbind.
Mă mai vezi printre lacrimi?
Nu-ți face griji!
Nu plec la New York.
Poftim?
Stau pe picioarele mele și-mi urmez inima.
O s-o iau de la capăt undeva unde voi fi cea mai fericită.
Deci, Kang Ha…
nu-ți face griji pentru mine!
Și ai grijă de tine!
Îți amintești ce m-ai întrebat ultima dată în ziua aia?
Ai avut dreptate. Am mințit.
Mamă!
PARI AGITAT, KIM RI-AN
Subtitrarea: Daniel Onea