HIERARCHY
Woo-jin.
Hvad laver du her?
Det er din første fødselsdag med mig. Jeg vil sige ordentligt tillykke.
Ordentligt?
Din gave.
Det er for lidt.
Din anden gave.
Kom til tiden.
Frøken Han?
In-han?
-Det er sindssygt. -In-han.
Sådan er det ikke.
Lad ham være. Jeg ordner det.
Nej. Ingen må vide det.
In-han!
Nej…
Woo-jin!
Har du set stipendiefjolset? Nu var det lige ved at blive sjovt.
Hvor blev han af?
Køl ned.
Ellers sker der bare ulykker.
Gå ind igen.
-Lad os gå. -Hvorfor er du sur?
Vi går nu.
Lad ham være.
Hvad vil du med stipendieeleven?
Han er min ven.
Græder du? Hvorfor er du ked af det?
Det er fint.
Det er det jo ikke.
Hvad er der galt?
Du aner ikke, hvordan min far er.
Hvad er det?
Jeg siger, de ikke skal chikanere ham.
Lad os gå tilbage.
In-han!
Kang Ha.
LILLEBROR
Lad os tale sammen!
In-han!
FRØKEN HAN JI-SU
Lad mig forklare.
-Alle er gale! -Hvor er du?
-Lad os tale sammen. -Alle på skolen er sindssyge.
Både lærere og elever!
In-han, hør på mig!
WJ
Jeg kommer nu.
-Hvorfor gør du det mod mig? -Lad os tale sammen.
In-han, hør på mig!
Glem det!
Kang In-han!
Jeg afslører alt, hvad der er sket her!
Jeg afslører det hele.
Kang Ha.
In-han.
Hvad skete der?
Hvad var det for en lyd?
-Sig noget! -Kang Ha…
In-han!
In-han, hvor er du?
Vent, jeg ringer tilbage.
Jeg ringer tilbage!
In-han…
In-han?
EPISODE 7.
SPRING TIME: OUR SHORT, VULNERABLE YET PRECIOUS CHAPTER
POLITI
Skolevold?
I kraft af vores sociale status behøver mine venner og jeg ikke at indgå
i fysiske konflikter.
Jeg er stærkt fornærmet.
På hvilket grundlag er jeg under mistanke?
Har vi ikke ret til at tie?
Det var lovligt ordineret medicin.
Imod angst.
Bare tag en hårprøve, hvis I vil.
Hvorfor tror I mig ikke?
Skolevold?
Jeg har aldrig slået nogen.
Jeg viste dem nogle tryllekunster.
Jeg var bare…
Som en af de ældre elever ville jeg bare hjælpe de yngre elever med at trives.
Jeg handlede ikke på nogens vegne.
Aner det ikke.
Vi tog bare til festerne. Vi har aldrig været indblandet
i noget med vold eller stoffer.
Vi er totalt nørdede.
Vi var ikke en del af det.
Vi var en del af det.
Jeg har ansvaret for nogle af tingene.
Du er godt nok fræk.
Jeg har aldrig mødt en stipendieelev som dig.
Jeg troede ikke, du ville lave så meget ravage på skolen.
Det er derfor, jeg er her.
For at rette op på tingene, selv om det skaber ravage.
Min brors morder…
Jeg finder dem måske ikke, men den dag… Nej.
Dem, der så passivt til, mens han blev chikaneret, skal retsforfølges.
Du skulle vel ikke være en af dem.
Vel?
Hallo!
Sladrede du til politiet? Om mig?
Narkotika? Vold? Har du set mig gøre det?
Ja, ikke?
Hvad ved du overhovedet om mig?
Hvad har jeg da gjort?
Gad vide, hvad han gav til politiet. Videoer?
Hvorfor viser du dem ikke til mig?
Vis mig dem.
Glem det.
Du skal bare holde dig fra skolen.
Jeg har sagt det før.
Jeg bestemmer, om jeg bliver på skolen.
Du kan ikke tvinge mig til noget.
Selvfølgelig kan han det.
I går her gratis.
Vi betaler endda til en udviklingsfond.
Har du overvejet, hvor dine goder stammer fra?
Du har ingen samvittighed.
Vel, He-ra?
Hun har ret.
Uddeling af stipendier som følge af noblesse oblige
er dybest set social velgørenhed.
Man skal respektere velgørenhed.
Og så er det hele okay?
Er det så i orden at blive mishandlet?
Hvad fanden siger du?
Han har ret.
Vi skal ikke diskrimineres, fordi vi er på stipendier!
Har I mistet forstanden?
Du kunne bare have opført dig ordentligt.
Du stopper aldrig.
Slip ham, Yun-seok.
Jae-i.
Du tager vel ikke hans side?
Kang Ha har ret. Vi tog fejl.
I skal ikke frygte at deltage i efterforskningen.
Uretfærdighederne, I blev udsat for på skolen, og mobningen.
Tal ærligt om det.
Så vi ved, hvad vi gjorde forkert.
Først da…
…vil det aldrig ske igen.
Fatter du det ikke?
Politiet kom hen på skolen.
Mor, jeg slog ikke nogen.
Jo, jeg slog nogen, men jeg slog dem ikke.
Og det var ikke, fordi jeg ville det.
Jeg må løbe.
Pis.
Hvorfor ser du så forarget ud?
Alt, hvad han sagde, passer jo.
Han ville ikke slå nogen.
Han gjorde det for at behage jer, og fordi I ville have ham til det.
Og hvad så?
Er der andet, du vil opnå?
Du har sagt, at du vil sørge for retfærdighed.
Er du færdig nu?
Du holdt fødselsdagsfest.
Den dag…
Du dækkede dine spor godt.
Du er ikke med på mine videoer.
Så er jeg færdig?
Jeg er kun lige begyndt.
De skyldige skal få deres straf,
og jeg vil se det ske.
Skal du virkelig til New York?
Beslutningen er truffet.
Jeg vil ikke lade dig være alene igen.
Når jeg tænker på, hvad du gik igennem alene…
-Jeg har ikke engang undskyldt. -Det behøver du ikke.
Jeg ved, hvordan du har det.
Vent lige et øjeblik.
Okay.
DET VAR REKTOR PARK HUI-SEON, DER SENDTE VIDEOEN.
Ju-won.
-Vi må tale sammen. -Giv slip.
Den video, du sendte til mig.
Jeg kan melde det til politiet.
Ju-won.
Jeg vidste intet om dig, før jeg opdagede, du var afpresseren.
Nu er jeg endnu mere forvirret.
Hvorfor gjorde du det?
Tænk på, hvad I har gjort.
Stipendieeleverne og lærerne kryber for jeres fødder.
Det er jer, der bestemmer.
Jeg hadede det.
De videoer, du truede mig med,
var ikke blandt dem, Kang Ha gav til politiet.
Fjolset tog ikke de vigtigste.
Og jeg gav dem ikke til ham.
Gælder dine trusler stadig?
Jeg overvejer det.
Du snakker bare løs uden at gøre noget ved det.
Du må have noget, du vil beskytte, ligesom jeg har.
Hvis du lækker det, går det ud over din mor.
Det vil sige rektoren.
Og du går efter mig i stedet for Ri-an, fordi du er bange for gengældelse.
Der er noget galt med Jae-i.
Hvad mener du?
Siden hvornår har Jae-i forsvaret andre?
Hun virker anderledes.
Hvornår kommer den gamle Jae-i tilbage? Jeg kan lide den gode gamle isdronning.
Jeg ved det ikke.
Det er også ligegyldigt.
Hun rejser jo.
Burde jeg være ligeglad?
Du hadede Jae-i. Du brændte efter at få hende væk.
Det var jo dengang, jeg var sur på Jae-i.
Alle venskaber har op- og nedture.
Sagde du ikke, at du ville hævne dig på hende?
Hun reddede mig fra helvede.
Sådan har hun altid været.
Og hun har altid tolereret min dårlige attitude.
Jeg ville gerne være en rigtig ven.
Men snart er hun i New York.
Videoen.
Var det dig, der sendte den?
Video? Hvad mener du?
Hvordan fik du fat i den?
Hvad i alverden har du gang i?
Ri-an.
Svar på spørgsmålet.
Svar mig nu bare.
Dette er en privat uddannelsesfond tilknyttet Jooshin-gruppen,
og du er arving til Jooshin.
Og?
Når det vedrører dig, kan jeg intet gøre på egen hånd.
Var det min mor?
Udspionerede du mig?
Hvorfor fanden gjorde du det?
En ting er at hyre spioner, men den video…
Hvorfor sendte du den til mig?
Jeg var bekymret.
Hvis du gjorde hende gravid, ville det være et mareridt for os.
Du skal være på vagt.
-Mor! -Skal du råbe af mig!
-Du er min søn og arving til Jooshin. -Men jeg er først og fremmest et menneske.
Jeg er ikke din hund!
Jeg er træt af dit tyranni.
Jeg kan ikke få luft.
Du kan lige så godt smide mig ud ligesom far!
Jeg opgiver det.
Jeg kan ikke fravælge at være din søn, men jeg vil ikke være arving.
Ri-an!
Hvordan kan du sige sådan?
Du betyder alt for mig.
Du er min eneste søn, ejer af Jooshin og universets centrum.
Jeg vil sørge for, at du bliver alt det.
Du er mit eneste håb.
-Goddag, frue. -Hej.
Jeg troede faktisk ikke, du ville gå til politiet.
Vores skole forsømte sin pligt til at beskytte sine elever.
Nu har du sat gang i hjulene.
De ting, du ville rette op på.
Hævn for In-han.
Han havde gjort det samme.
Han ville ikke have accepteret alle uretfærdighederne.
Jeg ved, at In-han var sådan.
Jeg ser ikke på det, som om du får hævn.
Vi bliver bare…
…holdt ansvarlige for vores handlinger.
Jeg accepterer min skæbne.
De ting, jeg ikke vidste, fordi ingen fortalte mig dem…
For eksempel, hvad jeg gjorde forkert,
og ting, jeg ignorerede og accepterede…
Jeg ville ønske, jeg havde vidst det før.
Før vi mistede In-han.
Undskyld for…
…at jeg indså det for sent.
Og for, at jeg var egoistisk, da jeg ville beskytte Ri-an.
Jeg undskylder også…
…for at gøre det så svært.
Jeg rejser snart til New York.
Rejser du?
-Hvad sker der så med dig? -Ingenting.
Jeg lever bare videre som Jung Jae-i fra Jaeyul-gruppen.
Så Kang Ha…
Hav det godt.
Og få topkarakterer.
Jae-i.
Var der…
…et øjeblik, hvor du havde følelser for mig?
Nej. Ikke et eneste øjeblik.
Du lyver.
Undskyld.
Det er min skyld.
Kang In-han.
Hvordan går det?
Hils på ham.
Jeg inviterede Ri-an, fordi jeg tænkte, han havde noget at sige til dig.
Lad os tage det stille og roligt
og prøve at rette én fejl ad gangen.
Indtil jeg rejser, vil jeg gøre alt, hvad jeg kan.
Er det…
…virkelig slut mellem os?
Selvfølgelig ikke.
Vi er kun 18 år.
Prøv at tænke på det, som om vi er midlertidigt adskilt.
Jeg kan ikke leve uden dig.
Hvad med dig? Kan du?
Uden mig?
-Siger du også undskyld til Kang Ha? -Ja.
Så bliv her, Jae-i.
Ri-an.
Jeg føler, at det her er vores straf.
Jeg tror, det er konsekvensen af de fejl, vi har begået i fortiden.
Vi har lavet varige skader.
Det har vi begge.
Så må vi også acceptere konsekvenserne…
…af vores handlinger.
Vent.
Hvordan har I…
Dette er Jooshin, frøken Han Ji-su.
Et upassende forhold til en elev.
Hvordan kan man gøre det som lærer?
Du ved vel, hvor mange problemer det vil skabe.
Hvis det kommer ud nu, mens skolen allerede har problemer…
Kan du gætte, hvad der ville ske?
Woo-jins forældre vil gerne lægge låg på det, så jeg gør det kort.
Så snart du forlader kontoret, afleverer du din opsigelse
og forlader skolen.
HÆVEKORT, FLYBILLET
Rektor Park…
Vær taknemlig for deres gavmildhed, som er på højde med deres sociale status.
Og glem ikke, hvad den gavmildhed indebærer.
Var det Woo-jin…
…der afslørede det?
Hvis Woo-jin ikke var indblandet i sagen, ville du nok sidde i fængsel nu.
Du er flugtbilist.
Til gengæld forventer vi din tavshed
om hændelserne med Woo-jin og alt det andet.
Skal vi tage på tur sammen, før Jae-i rejser?
Hvad med en lille tur?
Nej.
Lad os ikke gøre for meget ud af det.
Vi kommer jo til at se hinanden igen.
-Woo-jin? -Ja?
Er du okay?
Ja.
Kan du tage hjem i ferierne?
Nok ikke. Jeg fik besked på at holde mig væk.
Det er en seriøs hævn.
Hvad mener du?
Du rejser, fordi den hvalp skabte kaos på skolen.
Og du bliver adskilt fra os tre.
Det er effektiv hævn.
I betragtning af Kang Has lidelser er det her vel ikke en hævn?
Få hævn.
Hvad har du gjort?
Hvad fanden har du gjort mod Jae-i?
Jeg mødtes med hendes far.
Jeg troede, du ønskede, at Jae-i forsvandt.
Så jeg bad ham sende hende til New York.
Jeg sagde, at jeg ellers ville afsløre, hvorfor Jae-i tog til USA.
Hvorfor gjorde hun det?
Hun var gravid.
Hvad?
Med Ri-ans barn.
Du er vanvittig, Lee Woo-jin!
Bad du hendes far om det?
Hvordan kunne du gøre sådan noget?
Du sagde, jeg skulle vælge, om det var Yoon He-ra eller ej.
Jeg valgte Yoon He-ra!
Men hvordan kunne du gøre det, din idiot!
Hvordan vil du kunne se Ri-an og Jae-i i øjnene nu?
Du ved, hvor meget du betyder for dem.
Jeg må fortælle sandheden.
At det hele er min skyld.
Hvis du gør det, er det slut.
Ti stille, så vi kan være venner.
Jeg ville bare sige farvel.
Jeg har lige afleveret min opsigelse.
Intet ondt vil ske.
-Og ingen kommer til at vide det. -Hvordan kan du sige det?
Du og jeg,
vi ved det begge to.
Tro ikke, at det er overstået.
Vent.
Hvad sagde hun?
Tror du, det var med vilje?
Kan du huske, du spurgte, hvem der havde mit hjerte?
Hvad?
Hermès eller He-ra?
Det er He-ra.
Det er hende, jeg kan lide.
Det ved jeg godt.
Kom du for at fortælle mig det?
Jeg har gjort noget slemt.
Alt det, der er sket,
begyndte den aften.
På grund af mine fejl.
Jeg tør ikke tage ansvar, men der er én ting, jeg vil sige.
Woo-jin.
Hvad snakker du om?
Jeg vidste ikke, hvad det var for en ulykke, den dag det skete.
Jeg skulle bare sørge for…
…at bilen ikke kunne spores til hende.
Så jeg ikke skadede min fars politiske karriere.
Jeg dækkede over det.
Så fandt jeg tilfældigvis en kuglepen i bilen.
Det er gået op for mig,
at det var et kamera.
Undskyld, Jae-i.
Kang In-han…
…gik med den her.
Så kvinden i videoen er lærer på din skole?
Kriminalbetjent Kim, find den mistænktes adresse.
Hvem var det, der ejede bilen?
Lee Han-jong, præsidentkandidaten.
Hvorfor dukker et så prominent navn op her?
Vi må hellere underrette chefen først.
Det tror jeg også.
Jeg er betjent Jung Ju-han.
-Du skal følge med os. -Hvorfor?
Vi har en ransagningskendelse. Vær venlig at samarbejde.
Hvem har tilladt det? Dette er Jooshin High!
Fandens!
Frøken Han Ji-su?
Jang In-ho. Fra Seoul Politi.
Ifølge paragraf 3, stykke 5 i straffeloven
er De anholdt for at flygte fra et ulykkessted.
De har ret til at tie og undgå yderligere kompromittering.
Frøken Han.
Tak for sidst.
Tak.
Går det bedre?
Ja.
Du er også en dygtig kunstner, In-han. Du gør det godt.
Du kan godt.
Tak.
Den tidligere formand etablerede en privat uddannelsesfond,
der skulle gøre eleverne til aktiver for landet.
Men vold og stofmisbrug er kommet frem i lyset.
Og den skyldige i en påkørsel, der dræbte en elev, var lærer på Jooshin?
Jeg tager det fulde ansvar.
Skaderne på skolen ligger ud over Deres ansvarsområde.
Håndteringen fremover vil blive diskuteret
med bestyrelsen og den nye rektor.
Fru An!
De ved, hvor hårdt jeg har arbejdet for at forsvare skolen gennem årene.
Hvordan kan De bare smide mig ud som et krøllet stykke papir?
Jeg tror, den pris, vi har betalt, er mere værd end et stykke papir.
Tror du, jeg er involveret i skolen for fondens skyld?
Nej.
Det er for min søn, Ri-an.
Dit job var at sikre, at min søn ikke led nogen overlast.
Dit job var at tjene Jooshins ejer.
REKTORKONTOR
Jeg er glad for, at du forlader skolen, mor.
Så skal jeg ikke længere være flov over dig.
Jeg gav Kang Ha alle de videoer, han overdrog til politiet.
Jeg vidste godt, at Jooshin fik dig til at udspionere elevernes cloud-drive.
Jeg ville bruge det til at ødelægge skolen.
Men jeg var bange for at skade dig.
-Ju-won. -Men det er slut nu.
Du behøver ikke gøre den slags nu.
Det var det, jeg ønskede.
-Er der narko på Jooshin? -Er Jaeyul-gruppens arving gravid?
Det er chokerende, at "A"-gruppens arving var gravid og siden aborterede.
Det er endnu mere chokerende, at faderen er arving til "B"-gruppen.
Hvad er forholdet mellem de to grupper?
Tag jer af det.
I skal minimere skaden på gruppens image.
Hvordan føles det så?
Jeg spørger, hvordan det føles at leve et liv som din mors.
Jeg har accepteret det.
Du har arvet det fra din mor.
Og din opførsel
har ødelagt alle mine planer for dig.
Du er blevet totalt ubrugelig.
Det var vel uundgåeligt. Du og jeg spildte vores dyrebare tid.
Jeg frygtede…
…at du ville smide mig væk ligesom mor.
Jeg var kun tre-fire år, da du sagde de ting.
"Hvis du handler upassende, forsvinder du ligesom din mor."
Det var jeg altid bange for.
Men jeg har det fint nu.
Jeg er slet ikke bange.
Du skal vide…
…at jeg aldrig henter ting, jeg har efterladt. Især når det gælder…
…et menneske.
Jeg vil gerne undskylde.
Jeg besøgte hans gravsted.
Min brors?
Ulykken den dag…
Jeg var ikke direkte ansvarlig, men drengene mobbede In-han den dag.
Det var min skyld.
Jeg skulle have stoppet dem.
Dengang kunne jeg ikke holde ud at se In-han med Jae-i.
Så jeg så passivt til, mens de andre kørte på ham.
Jeg ved godt, at du aldrig vil kunne tilgive mig.
Alligevel…
…siger jeg undskyld.
Både til dig
og til In-han.
Jeg mistede min bror.
Du kan undskylde hundrede gange, uden han kommer tilbage.
Men du undskylder?
Det er nemt for dig.
Hvis det uheld ikke var sket,
ville han stadig grine og lave jokes.
Hvis I ikke havde chikaneret ham og tvunget ham ud på gaden den aften,
ville han stadig…
…være i live.
Du undskylder? Fint.
Men du må leve med skyldfølelsen, Ri-an.
For jeg vil aldrig acceptere din undskyldning.
Det hele skyldes min forsømmelighed.
Jeg er virksomhedsleder, men jeg er først og fremmest mor,
og mit barn har forårsaget splid i samfundet.
Jeg undskylder ydmygt.
Men den ulovligt filmede video er et klart brud på loven.
Derfor vil vi forfølge sagen juridisk.
Hr. Choi Yun-seok.
Indrømmer De at have udøvet vold på stipendiater?
Her til slut.
Jeg føler mig dybt ansvarlig for volden og den upassende opførsel
blandt Jooshins elever,
og jeg lover, at alle fejl bliver rettet.
Choi Yun-seok, Baek Chan-min, Kwon Jae-jun, Cha Ji-seok, Lee Yu-jin.
Erkender I at have forvoldt skade?
Jeg er også…
…skyldig.
Måske skulle jeg have fortalt alt, inklusive besøget hos Jae-is far.
Det kuglepen-kamera ødelagde din fars præsidentvalgkamp.
Nogle ting skal man ikke fortælle. For alles skyld.
Dit forræderi mod Jae-i tager vi med os i graven.
Vær god mod Jae-i og Ri-an, indtil du dør. Gør det godt igen.
-Tror du, det ændrer sig? -Hvilket?
Jooshin.
Og os.
Aner det ikke.
Jeg tror ikke, alting lige pludselig ændrer sig.
Hverken Jooshin eller os.
Jeg smutter.
Sørg for at tage direkte hjem.
Det er vores første bustur sammen,
siden vi kom i gymnasiet.
Vi tog altid bussen sammen i grundskolen.
Undskyld.
Fordi jeg undgik dig af frygt.
Og for, at jeg ikke hjalp.
Hvad?
Du har ændret dig, siden du blev rig.
Hvornår har vi undskyldt for den slags?
Vi tævede bare hinanden og glemte det.
Kan du ikke huske, at In-han sagde, at venner godt måtte gøre sådan?
Se? Jeg sagde jo, den ville se flot ud.
Det er da klart. Jeg er jo Yoon He-ra.
He-ra.
Ja?
Jeg vidste ikke, du tænkte sådan om mig.
Min kolde og skarpe måde at tale på.
Jeg har altid troet, at du var med på det.
Jeg så dig stadig som en ven.
Det ved jeg godt.
Jeg var også lidt uopmærksom.
Jeg er flov over at indrømme det.
Vi har været venner altid, men jeg har først lige opdaget det.
Hvad?
Du er ikke kold. Du lader bare, som om du er.
Det var sådan, du beskyttede dig selv.
Jeg venter på dig.
God rejse.
Min ven, Jung Jae-i.
Pas godt på dig selv.
Min onde…
…og smukke ven, He-ra.
Kom.
Et øjeblik.
Pjæk fra skolen. Vær sammen med mig.
-Kom så. -Hold fast.
Jeg holder fast.
Prøv at køre.
Tæt på. Vi prøver igen.
-Sådan. -Kør.
-Hvordan klarer jeg det? -Flot.
Prøv at vende rundt.
Det er ikke så svært.
-Du er dygtig. -Ja, ikke?
Er jeg ikke dygtig?
Værsgo. Smag.
Hvad er det?
Toast.
Det smager godt.
Hvornår har du smagt det her?
Jeg har ikke smagt det endnu. Jeg ville gøre det med dig.
Det er vildt lækkert.
-Smag. -Okay.
Hvad synes du?
-Lækkert, ikke? -Jo.
Er den lavet af en kok? Er han berømt?
-Vil du ikke have? Jeg spiser den. -Den er min.
Vi tager en mere.
Vejret er skønt.
Og brisen.
Du har ret.
Ri-an.
Kang Ha sagde engang til mig,
at jeg skulle finde ud af, hvad der gjorde mig glad, og beskytte det.
Jeg har tænkt over det.
Det er dig.
Fra det første øjeblik, jeg så dig, har du altid været en del af min verden.
Det var sådan, jeg overlevede. Sådan er det stadig.
For den 18-årige Jung Jae-i er Kim Ri-an den eneste varme i livet.
Sådan har jeg det også.
Jeg ville heller ikke have overlevet uden dig.
Men Ri-an, vi bør ikke bare overleve.
Eller være så afhængige af hinanden.
Når vi er lykkelige på egen hånd,
og når vi kan dele den lykke uden at være afhængige af hinanden,
så skal vi mødes igen.
Lad os sige farvel med et smil.
Så vi en dag begge kan smile igen.
Og være sammen igen.
Jeg vil bare have…
…at du ikke har det dårligt.
Jeg vil have, at du er lykkelig, Jae-i.
Det vil jeg også.
Jeg vil også have, at du er…
…lykkelig og smilende.
Længere fremme i tiden finder vi de poetiske vers af William Shakespeare
og dykker ned i…
Når man substituerer 5, bliver det -2.
Det er sådan, man gør.
Den ser lækker ud.
Har din mor købt den?
-En, to, tre. -Smil.
Jeg dimitterer snart, så jeg kan ikke passe på jer.
I må passe på hinanden.
Bare sørg for, at min eksamensgave er…
Læg telefonen væk, når jeg taler!
Jøsses.
Hvad sagde du?
-Jae-i bad mig sige undskyld. -Er den til mig?
Jeg kan ikke spise dem begge.
Det ligner ikke dig, He-ra.
Jeg har undret mig over, hvem der spiste det skidt. Du præsenterede Jae-i for det.
Men…
Hun fik aldrig smagt det.
For sødt.
Hvordan kan du spise sådan noget?
Jeg vidste ikke, det ville gå sådan.
Jeg prøvede mange gange at stoppe og glemme det hele.
Jeg…
Jeg ville bare holde fokus på dig og komme videre.
Men jeg kunne ikke.
Det kunne jeg ikke.
Jeg kunne ikke lade andre lide som In-han.
Jeg var nødt til det.
Kang Ha.
Jeg havde intet valg.
Jeg vidste ikke, du ville rejse.
Undskyld.
Undskyld, jeg tvang dig til at rejse.
Undskyld, jeg blev forelsket i dig. Undskyld for alt.
Du ville se mig smile.
Hvordan kan du se mig gennem de tårer?
Tag det roligt.
Jeg tager ikke til New York.
Hvad?
Jeg står på egne ben og følger mit hjerte.
Jeg begynder forfra det sted, der vil gøre mig mest lykkelig.
Så Kang Ha…
Du skal ikke bekymre dig om mig.
Hav det godt.
Kan du huske dit sidste spørgsmål den dag?
Du havde ret.
Jeg løj.
Mor.
DU VIRKER RYSTET, KIM RI-AN
Tekster af: Jesper Samson