HIERARCHIE
U-džine!
Co tady děláš?
Chci ti pořádně popřát k narozeninám,
když jsme se dali dohromady.
Pořádně?
To byl dárek.
To ses nepředala.
A ještě jeden.
Nenech mě čekat.
Paní učitelko?
In-hane?
- To nemyslíte vážně. - In-hane!
Pleteš se!
Nech ho být. Já se o něj postarám.
Ne, nikdo to nesmí zjistit.
In-hane!
Ne…
U-džine!
- Neviděls toho stipendistu? - V tom nejlepším nám zdrhnul.
- Kam zmizel? - Hele...
Kroťte se trochu. Ať nemáme z žertíku nehodu.
Proč nejdete zpátky?
- Pojďme. - Co to do tebe vjelo?
- Pojďme zpátky. - Nebo dolů.
Nech ho být.
Proč se honíš za někým, jako je on?
Je to můj kamarád.
Tys brečela? Proč se tak tváříš?
To neřeš. Nic mi není.
Očividně je.
Co se děje?
- Neznáš mýho tátu. - Něco vymyslíme.
Co to máš?
Řeknu klukům, ať už ho nešikanujou.
Hlavně už pojď.
In-hane!
Kang Ho.
BRÁCHA
In-hane, chci si jen promluvit, slyšíš?
In-hane!
SLEČNA HAN
Já ti to vysvětlím.
- Jste blázni! - Kde jsi?
- Probereme to. - Nikdo tu není normální.
Ani učitelé, ani studenti.
Poslouchej mě, In-hane. Musíme si promluvit.
Jedu za tebou.
- Proč mi to děláš? - Promluvíme si osobně.
In-hane, poslouchej mě.
Ani se mnou nehne!
Kang In-hane!
Povím jim o všem, co se na týhle šílený škole stalo.
Kang Ho.
In-hane!
Co se stalo?
- Co to bylo za zvuk? - Kang…
- Řekni něco! - Kang Ho…
- In-hane! - Kang Ho.
Rychle mi řekni, kde jsi, In-hane!
Vydrž, hned ti zavolám zpátky.
Bude to chvilička!
In-hane…
In-hane?
DÍL SEDMÝ: JARO
NAŠE KRÁTKÁ, ZRANITELNÁ, ALE VZÁCNÁ KAPITOLA
POLICEJNÍ STANICE JONGHO
Školní násilí?
Vzhledem k našemu postavení
se s přáteli nikdy nezaplétáme
do žádných fyzických potyček.
Teď jste mě vážně urazili.
Na základě čeho mě obviňujete?
Nemáme právo nevypovídat, pane advokáte?
Byly to legálně předepsané léky.
- Proti úzkosti. - Klidně mi vezměte vlas.
Nic jsem neudělal. Proč mi nevěříte?
Jaký násilí?
Nikoho jsem nezmlátil.
Jenom jsem jim předvedl pár kouzel.
Jen jsem se…
jakožto jejich starší spolužák snažil pomáhat
mladším studentům, aby prospívali.
Nikdo mi nic nenařizoval.
Já o ničem nevím.
Vždycky jsme akorát chodily na večírky. Nikoho nebijeme ani nebereme drogy.
Jsme jen obyčejné šprtky.
Nic takového jsme nedělaly.
Můžeme za to i my.
Určitě jsme v tom sehráli roli.
Máš vážně odvahu.
Takového stipendistu jsem ještě neviděla.
Nikdy by mě nenapadlo, že tady způsobíš
takový rozruch.
Kvůli tomu jsem sem nastoupil.
Abych za každou cenu dosáhl spravedlnosti.
Bratrova vraha…
asi nevypátrám, ale ty, kdo tu noc... Ne.
Poženu k zodpovědnosti všechny, kdo jen přihlíželi,
jak mého bratra šikanujou.
Ale vy
mezi ně určitě nepatříte,
že ne?
Hej!
Ty sis na mě troufnul zavolat poldy, jo?
Drogy? Šikana? Ty jsi snad něco viděl?
Přesně.
Za co jsi nahlásil mě, štěně?
Co jsem udělala?
Copak těm policajtům asi dal? Videa?
Proč je teda neukážeš i mně, co?
Tak dělej.
Nebo ne.
Radši koukej zmizet z týhle školy.
Říkal jsem ti,
že o tom si rozhodnu sám.
Nemáš právo mi nic nařizovat.
Jak to, že ne? Vy stipendisti neplatíte žádný školný.
Zato my musíme přispívat i na rozvoj školy.
Copak jsi nikdy nepřemýšlel, díky komu čerpáš tolik výhod?
Vážně nemáš žádné svědomí.
Že ne, He-ro?
Má pravdu.
Vedení se řídí heslem, že vznešenost zavazuje,
a z dobré vůle uděluje stipendia nemajetným.
A ty nám to takhle oplácíš, jo?
To vás jako omlouvá?
Protože neplatí, zaslouží si šikanu?
Co se do toho pleteš?
Má pravdu.
Jen kvůli tomu byste nás neměli diskriminovat.
To vám všem hráblo, nebo co?
Kdyby ses choval slušně, nikdo by tě nikam nenahlásil.
Ty si nedáš pokoj.
Přestaň, Jun-soku.
Če-i!
Snad se nechceš postavit za něj?
Kang Ha je v právu. To my jsme se chovali strašně.
Nebojte se spolupracovat s vyšetřovateli.
Na rovinu jim řekněte jak o té šikaně,
tak o všem ostatním,
čemu jste tady čelili.
Aby nám všem došlo, čeho jsme se dopouštěli.
Jen tak…
se to přestane dít.
Ty vole.
Čemu furt nerozumíš?
Napochodovala sem policie.
Já jsem nikoho nezmlátil, mami.
Teda pár lidí jo, ale ne tyhle.
A ne protože bych chtěl.
No nic, musím jít.
Do prdele…
Proč se tváříš tak znechuceně?
Čchan-min si přece nevymýšlel.
Vážně nechtěl nikoho zmlátit.
Akorát si chtěl u vás šplhnout
a vy jste mu to nařídili.
A co má být?
To jsi furt neskončil?
Tvrdíš, že usiluješ o nápravu křivd.
Ještě pokračuješ?
Neslavil jsi ten večer…
náhodou narozeniny?
Dobře jsi po sobě zahladil stopy.
Tebe na žádném videu nemám.
Jestli jsem skončil?
Já teprve začal.
TI, co to zavinili, budou po zásluze potrestáni
a já tomu hodlám být svědkem.
Vážně musíš letět do New Yorku?
Už je rozhodnuto.
Nechci tě zase nechat samotnou.
Když pomyslím na to, čím sis prošla...
- Ani jsem se ti pořádně neomluvil. - Už s tím můžeš přestat.
Já chápu, jak se cítíš.
Dej mi chvilku, Ri-ane.
Jasně.
ZJISTILI JSME, ŽE TO VIDEO POSLALA ŘEDITELKA
Ču-wone!
- Mluv se mnou! - Nech mě.
Mohla bych říct policii,
co jsi mi poslal za video.
Ču-wone…
Než jsi mě začal vydírat, nevěděla jsem o tobě vůbec nic.
A teď mě to mate ještě víc.
Proč jsi to udělal?
Jen se nad tím zamysli.
Kromě stipendistů vám musí pochlebovat i samotní učitelé.
Největší autoritu tu máte vy.
Šíleně mě to štvalo.
Ta videa, kterými jsi mi vyhrožoval,
nebyla mezi těmi, co Kang Ha předal policii.
Ten hlupák si nevzal ta nejdůležitější.
Ani jsem mu je nedal.
Takže ty výhrůžky pořád platí?
Furt o tom přemýšlím.
Tak přemýšlíš, nebo to uděláš?
Pořád jenom tlacháš a nejednáš.
Podle všeho se taky snažíš někoho chránit.
Uvědomuješ si, že bys mohl ohrozit i svoji mámu.
Tím myslím paní ředitelku.
Proto sis vybral mě, a ne Ri-ana.
Bojíš se, jak by se ti pomstil.
Če-i je nějaká divná.
Jak to myslíš?
Odkdy hájí ostatní a plete se do jejich problémů?
Něco se na ní změnilo.
Kdy se nám zase vrátí?
Já měla ráda tu chladnou a lhostejnou Če-i, kterou znám od dětství.
Těžko říct.
Ale není to fuk? Stejně brzo odletí pryč.
Takže mi to má být jedno?
Vždyť jsi ji nenáviděla. To ty sis nejvíc přála, aby zmizela.
Počkej… to ze mě akorát mluvil vztek.
Všechny kámošky mají občas krizi.
Netvrdila jsi, že jste spolu skončily a že se jí pomstíš?
To ona mi pomohla z toho pekla.
Vlastně to dělá vždycky.
Stejně jako je ochotná snášet moje nálady.
Chtěla jsem jí to začít oplácet.
Brzo ale skončí v New Yorku.
To video…
jste poslala vy?
Video? O čem to mluvíte?
Kde jste k němu přišla?
Co si sakra myslíte, že děláte?
Pane Ri-ane…
Na něco jsem se ptal, takže mi koukejte odpovědět.
Tohle je soukromá vzdělávací instituce pod korporací Čušin,
který vy jednou převezmete.
No a co?
Snažím se vám říct,
že se vás bez svolení nemohu ani dotknout.
Takže to byla máma?
Ty jsi mě špehovala?
Proč jsi to proboha dělala?
To sledování bych ještě pochopil, ale to video…
Proč jsi mi ho sakra poslala?
Měla jsem strach.
Kdybys jí udělal dítě, byla by to pro nás noční můra.
Musíš být opatrný.
- Mami! - Jak se opovažuješ po mně řvát?
- Jsi můj syn a budoucí hlava Čušinu. - Hlavně jsem ale člověk!
A ne žádný tvůj mazlíček!
Nechci furt skákat, jak pískneš.
Pořád mě akorát utiskuješ.
Radši mě rovnou vykopni jako tátu.
Vzdám se toho.
Mámu si vybrat nemůžu, ale nemusím po tobě nic přebírat.
Ri-ane!
Jak to vůbec můžeš říct?
Vždyť jsi můj celý svět.
Jsi přece můj jediný syn, hlava Čušinu a střed vesmíru.
A já se postarám, aby to vážně byla pravda.
Jsi moje jediná naděje, Ri-ane.
- Dobré odpoledne, madam. - Ahoj.
Nenapadlo mě, že vážně půjdeš na policii.
Vedení školy selhalo
a nechránilo svoje studenty.
Takže jsi teda začal.
Domáhat se spravedlnosti.
- Vážně In-hana pomstíš. - On by udělal to samé.
Nikdy by netoleroval, co se na Čušinu děje.
Já vím.
Byl už prostě takový.
Neberu to tak, že se mstíš.
Jenom nás…
ženeš k odpovědnosti za naše činy.
A já ji hodlám přijmout.
Spoustu věcí mě bohužel nikdo nenaučil.
Nevěděla jsem, čeho se sama dopouštím
ani jaké hrůzy to přehlížím a toleruju.
Kéž bych si to uvědomila dřív.
Než jsme přišli o In-hana.
Mrzí mě…
že mi to došlo tak pozdě.
A taky…
že se sobecky snažím chránit Ri-ana.
A mě mrzí…
že ti ztěžuju život.
Brzo odletím do New Yorku.
Ty odcházíš?
- Co s tebou bude? - Nic.
Budu dál žít jako Čong Če-i, dcera hlavy korporace Čejul.
Takže se…
hlavně opatruj
a všechny tu překonej.
Če-i!
Určitě jsi…
ke mně nikdy nic necítila?
Ne. Ani na chviličku.
Ty lhářko.
Moc mě to mrzí.
Za všechno můžu já.
Kang In-hane…
Máš se dobře?
Pozdrav ho.
Já ho sem pozvala.
Napadlo mě, že ti asi chce něco říct.
KANG IN-HAN 13. DUBNA 2007 – 27. ŘÍJNA 2023
Půjdeme na to pomalu a začneme postupně napravovat naše chyby.
Chci toho stihnout co nejvíc,
dokud jsem ještě tady.
Vážně je…
mezi náma konec?
Jasně že ne.
Vždyť je nám teprve 18.
Přemýšlej o tom spíš
jako o takové dočasné pauze.
Já bez tebe nedokážu žít.
Chceš mi říct, že ty budeš v pohodě?
I beze mě?
- Omluvíš se i Kang Hovi, že jo? - Jo.
Tak mě prosím neopouštěj.
Ri-ane…
Podle mě je tohle náš trest.
Pořád musím přemýšlet o následcích všeho,
čeho jsme se dopustili.
Někdo má teď kvůli nám jizvu na duši.
Kvůli nám oběma.
Proto musíme i my
přijmout následky…
svých činů.
Počkej.
Jak jste k tomu…
Tohle je Čušin, slečno Han.
Jak se mohla jedna z našich učitelek
zaplést se studentem?
Určitě si uvědomujete, jaké z toho mohou být problémy.
Umíte si představit, co by se stalo, kdyby se to provalilo…
uprostřed tohohle chaosu?
U-džinovi rodiče to chtějí ututlat,
takže to zkrátím.
Jakmile vyjdete z mojí kanceláře, okamžitě podáte výpověď a odejdete.
ELEKTRONICKÁ LETENKA
Paní ředitelko…
Buďte ráda, že jejich štědrost a ohleduplnost
odpovídají jejich postavení.
A hlavně nezapomeňte, co za to od vás očekávají.
Řekl vám o nás
přímo U-džin?
Kdyby do toho nebyl zapletený i on,
nejspíš byste dávno seděla ve vězení
za ujetí od nehody.
Teď na oplátku nesmíte nikomu říct
ani o U-džinovi, ani o ničem jiném.
Nevyrazíme někam na výlet, než Če-i odletí?
Nechceš někam poblíž?
Ne.
Nechci. Nebudeme to hrotit.
Nestěhuju se nikam, kam byste za mnou nemohli.
- U-džine? - No?
Jsi v pohodě?
Jo.
Můžeš na prázdniny domů?
O tom pochybuju.
Prý už se nemám vracet.
To se ti pořádně pomstil.
Jak to myslíš?
To štěně tu rozpoutalo takový chaos, že tě vyhnalo.
Kvůli němu tu nemůžeš zůstat s náma.
Tomu se říká pomsta.
Uvědom si, čím si prošel.
Fakt se tomu dá říkat pomsta?
Pomsti se jí.
Co jsi provedl?
Co jsi Če-i sakra udělal?
Sešel se s jejím tátou.
Myslel jsem,
že se jí vážně chceš zbavit.
Řekl jsem mu, ať ji pošle pryč.
A že když mi nevyhoví,
zveřejním, co dělala v USA.
A co tam teda dělala?
Čekala dítě.
Cože?
Ri-anovo.
Tobě snad hráblo, U-džine?
Tys to řekl jejímu otci?
Jak jsi jí to mohl udělat?
Jak ses toho mohl dopustit?
Chtěla jsi,
ať se rozhodnu mezi nima a tebou.
A já si zvolil tebe, He-ro!
Ale stejně… Jak jsi to sakra mohl udělat, ty blbečku?
Jak se jim teď budu moct podívat do očí?
Víš, jak jim na tobě záleží.
Měl bych se přiznat.
Řeknu jim, že za všechno můžu já.
Ani se neopovažuj! Akorát všechno zničíš.
Mlč, ať můžeme zůstat kamarádi.
Chci se rozloučit.
Právě jsem podala výpověď.
Nemusíš se bát.
Nikdo se to nedozví.
Jak to můžeš říct, U-džine?
Oba…
dobře víme, co se stalo.
Nemysli si, že je po všem.
Počkej.
Co to bylo?
To jako udělala schválně?
Pamatuješ si, jak ses ptala, komu patří moje srdce?
Cože? Jako jestli Hermèsce nebo He-ře?
Patří He-ře.
To ji mám doopravdy rád.
Já vím.
To ses mi jenom přišel svěřit?
Udělal jsem něco hrozného.
Všechno, co se tu doposud dělo,
začalo tu noc.
Kvůli mně.
Bojím se přihlásit k odpovědnosti, ale k jedné věci se přiznám.
U-džine…
O čem to proboha mluvíš?
Nejdřív jsem nevěděl,
o jakou nehodu šlo.
Musel jsem se postarat,
aby nezjistili, že to auto měla ona.
Abych neohrozil tátovu politickou kariéru.
Tak jsem zametl stopy.
A náhodou jsem…
v tom autě našel propisku.
A nedávno jsem v ní…
objevil kameru.
Odpusť mi to, Če-i.
Tohle patřilo…
Kang In-hanovi.
Ta žena na videu učí na vaší škole?
Pane detektive, zjistěte její adresu.
Kterému poslanci že to auto patří?
I Han-džongovi. Kandiduje na prezidenta.
Proč v téhle situaci padlo jméno někoho tak významného?
Měli bychom nejdřív informovat velitele.
Souhlasím.
Já jsem strážmistr Čong.
- Budete muset jím s námi. - Počkejte. Proč?
Máme povolení k prohlídce.
Prosím o spolupráci.
Kdo to podepsal? Tohle je Čušin!
Zatraceně.
Slečna Han?
Poručík Čang ze stanice Jongho.
V souladu se zákonem o zločinech s přitěžujícími okolnostmi
jste zatčena za ujetí z místa dopravní nehody.
Máte právo nevypovídat a nepřispívat k vlastnímu obvinění.
Slečno Han!
To máte za vaši pomoc.
Děkuju.
Už je to lepší?
Jo.
Jsi vážně talentovaný umělec. Vedeš si skvěle.
Já ti fandím!
Děkuju.
Bývalý předseda založil soukromou vzdělávací instituci,
aby její studenti jednou posloužili naší zemi.
Místo toho se ale dopouští násilí a berou drogy.
A žena, která zavinila smrt jednoho z nich,
u vás učila?
Všechno to vezmu na sebe.
Způsobené škody jsou nad rámec vaší zodpovědnosti.
Představenstvo ten problém probere
s novým ředitelem Čušinu.
Paní předsedkyně!
Víte, jak dlouho a jak usilovně jsem naši školu bránila.
Jak mě můžete
prostě vyhodit jako nějaký zmačkaný kus papíru?
Podle mě jsme zaplatili víc, než by stál obyčejný kus papíru.
Myslíte si, že se zabývám problémy této školy, abych ji ochránila?
Ne.
Dělám to jen kvůli Ri-anovi.
Vy jste se měla postarat o to, aby z toho vyšel bez úhony.
Měla jste chránit hlavu Čušinu.
ŘEDITELNA
Já jsem rád, že odsud odcházíš.
Konečně se za tebe nebudu muset stydět.
To já jsem dal Kang Hovi ta videa, co předal policii.
Už nějakou dobu vím,
že ti vedení nařídilo procházet soubory studentů.
Chtěl jsem jejich pomocí Čušin zničit,
ale bál jsem se, že tím ohrozím i tebe.
- Ču-wone. - Ale teď už je po všem.
Konečně s tím vším můžeš přestat.
Nic víc jsem nechtěl.
- Na Čušinu se prodávaly drogy? - Byla dcera hlavy Čejulu těhotná?
Nemůžu uvěřit, že dcera korporátu A otěhotněla
a následně potratila.
A ještě víc mě šokovalo to, že otcem byl syn hlavy korporátu B.
Víte, jaké mají obě firmy vztahy?
Vyřešte to.
Musíme se postarat, aby image celé firmy utrpěla co nejméně.
Tak jak se cítíš?
Jaké to je skončit stejně jako tvoje matka?
Už jsem se s tím smířil.
Dala ses prostě po ní a svým chováním…
jsi zničila všechny plány, které jsem pro tebe měl.
Nakonec jsi mi úplně k ničemu.
Asi to bylo nevyhnutelné. Akorát jsme mrhali drahocenným časem.
Bála jsem se…
že mě vyhodíš jako ji.
Byly mi teprve tři nebo čtyři, když jsi řekl,
že pokud se nebudu umět chovat,
zmizím stejně jako máma.
Vždycky jsem z toho měla strach.
Už mě to ale přešlo.
Vůbec mě to neděsí.
Měla bys vědět…
že se nikdy nevracím pro věci, které jsem jednou zahodil. A pro lidi…
už vůbec ne.
Chci se omluvit.
Byl jsem v cineráriu.
Za mým bráchou?
Nebyl jsem za tu nehodu
zodpovědný přímo,
ale kámoši ho ten večer vážně šikanovali.
Mohl jsem za to já.
Měl jsem je zastavit.
Nemohl jsem vystát, jak se pořád motal kolem Če-i,
a tak jsem tomu prostě přihlížel a nezasáhl jsem.
Uvědomuju si,
že mi to nikdy neodpustíš.
Ale stejně…
se vážně omlouvám.
Tobě a taky…
In-hanovi.
Přišel jsem o bráchu.
Můžeš se omluvit třeba stokrát, ale tím mi ho nevrátíš.
Že tě to mrzí?
Pro tebe je to jednoduché…
Kdyby ale nebylo té nehody,
pořád by tu se mnou byl, smál by se a vtipkoval.
Kdybyste ho nešikanovali
a nevyhnali ven na silnici,
pořád by byl…
živý a zdravý.
Že je ti to líto? To je dobře.
Budeš s tím pocitem viny muset žít, Ri-ane,
protože já tvoji omluvu…
nikdy nepřijmu.
Všechno zapříčinila moje nedbalost.
Jsem sice hlava firmy, ale především jsem matka
a můj syn způsobil obrovskou kontroverzi.
Za to se vám všem omlouvám.
Video, které teď koluje mezi lidmi, ale bylo pořízeno nelegálně,
a hodláme proti tomu neshovívavě zakročit.
Pane Čchö Jun-soku,
přiznáváte se k šikanování stipendistů?
Na závěr musím říct,
že se cítím osobně zodpovědná za všechno to násilí i nevhodné chování,
ke kterým na Čušinu docházelo,
a přísahám, že napravíme způsobené křivdy.
Čchö Jun-soku, Pek Čchan-mine, Kwon Če-džune, Čcha Či-soku, I Ju-džine,
zranili jste své spolužáky?
Taky patřím
mezi pachatele.
Možná jsem se měl přiznat i k tomu, že jsem byl za Če-iným tátou.
Záběry z tý skrytý kamery zničily kampaň toho tvýho.
A někdy je pro všechny lepší, když člověk mlčí.
Tu tvoji zradu si vezmeme do hrobu.
Odvděč se jim tak, že na ně budeš až do smrti hodný.
Myslíš, že se změní?
Co?
Čušin.
A my.
Těžko říct.
Najednou se podle mě nezmění nic.
Ani Čušin, ani my.
Tak ahoj.
A koukej se vrátit rovnou domů.
Co jsme na střední,
ještě jsme spolu nejeli.
Na druhém stupni jsme vždycky dojížděli spolu.
Promiň…
že jsem se ti strachy vyhýbal.
A že jsem ti odmítl pomoct.
Co to plácáš?
Fakt ses po tom zbohatnutí změnil.
Odkdy se mi za takové blbosti omlouváš?
Máme se porvat a pustit to z hlavy.
Nepamatuješ si, jak In-han vždycky říkal, že kamarádi se bít můžou?
Vidíš? Já říkala, že ti budou slušet.
Jasně že mi sluší. Jsem přece Jun He-ra.
He-ro…
No?
Nevěděla jsem, že jsem tě tak ranila.
Vím, že jsem chladná a přímočará,
ale vždycky jsem si myslela, že tomu rozumíš.
Pořád jsem tě považovala za kamarádku.
Já vím.
Mohla jsem být pozornější.
Docela se to stydím přiznat,
ale i když jsme kámošky strašně dlouho, jedna věc mi došla až teď.
Jaká?
Že nejsi vůbec chladná. Akorát to předstíráš.
Potřebovala ses nějak chránit.
Budu tu na tebe čekat.
Šťastnou cestu.
Kámoško moje.
Dávej na sebe pozor.
Ty moje sprostá…
a krásná kámoško.
Pojďme.
Zastavte.
Pojď místo školy se mnou.
- No tak. - Nepouštěj mě.
- Jasný? - Budu tě držet.
- A teď šlapej. - Dobře.
Už jsem to skoro měl.
- Dobrý? - Znovu.
- Tak jo. - Jeď.
- Jak mi to jde? - To je ono.
Zkus se otočit.
Kupodivu je to hračka.
- Jde ti to. - Že?
Jo.
Tak co? Jsem dobrý, že jo?
Na. Ochutnej.
Co to je?
Toust.
Neboj.
Počkej, kdy jsi něco takového zkusila?
Já to mám taky poprvé. Chtěla jsem to vyzkoušet s tebou.
Je to fakt dobré!
- Ochutnej. - Fajn.
Tak co?
- Dobrý, ne? - Jo.
To dělal nějaký slavný šéfkuchař?
- Ty nechceš? Já ti to sním. - Ne!
- Já jím. - Ještě jeden.
Je fakt krásně.
I ten vánek je fajn.
Máš pravdu.
Ri-ane…
Kang Ha mi jednou poradil,
ať si najdu něco, co mám ráda a dělá mi to radost, a ať si to chráním.
Tak jsem o tom přemýšlela…
a pro mě jsi to ty.
Od chvíle, co jsem tě poprvé spatřila,
jsi patřil do mého světa.
Díky tobě jsem přežívala a pořád přežívám.
A i v osmnácti
jsi pro mě to jediné, co mě hřeje u srdce.
Já to cítím stejně.
Taky bych bez tebe nepřežil.
Ale víš co, Ri-ane?
Musíme přestat jen přežívat
a být na sobě závislí.
Musíme být schopní najít štěstí i sami,
abychom ho spolu mohli sdílet,
a nemuseli ho hledat u toho druhého.
Až to dokážeme, zase se sejdeme.
Chci se rozloučit s úsměvem.
Abychom se jednou mohli s úsměvem
zase vrátit k sobě.
Já si hlavně přeju,
abys netrpěla.
Chci, abys byla šťastná, Če-i.
Nápodobně.
Taky si přeju,
abys byl pořád šťastný a usmíval se.
Když se posuneme dál,
objevíme kouzelné verše Williama Shakespeara
a prozkoumáme…
Nahradíš pětku a dostaneš minus dvě.
- Takhle. - Jasně.
To vypadá dobře.
To ti koupila máma?
- Dva, tři. - Řekni sýr.
Až odmaturuju, už na vás nebudu moct dohlížet.
Od tý chvíle to bude na vás.
Jako dárek k maturitě chci…
Nekoukej do mobilu, když mluvím!
Bože…
Cos to říkal?
Če-i chce, ať se omluvím.
To je pro mě?
Oba přece nesním.
To se ti vážně nepodobá.
Vždycky mě zajímalo, kdo tohle jí. Prý jsi to Če-i ukázal ty.
Ona si…
ale nedala, takže neví, jak to chutná.
Vždyť je to sladký!
Jak to mám jako sníst?
Nevěděl jsem, co se stane.
Vážně jsem se snažil na všechno zapomenout.
Chtěl jsem se…
soustředit na tebe
a prostě se přes to přenést.
Ale nešlo to.
Nedokázal jsem to.
Musel jsem zabránit tomu, aby někdo další skončil jako brácha.
Kang Ho.
Neměl jsem na vybranou.
Nevěděl jsem, že tě tím vyženu.
Moc mě to mrzí.
Nechtěl jsem tě donutit odejít.
Omlouvám se, že jsem se do tebe zakoukal. Prostě za všechno.
Chtěl jsi vidět můj úsměv.
Přes ty slzy to ale asi nepůjde.
Nemusíš se o mě bát.
Neletím do New Yorku.
Cože?
Postavila jsem se na vlastní nohy a jdu si za svým.
Začnu s čistým štítem tam, kde budu nejšťastnější.
Takže se o mě…
nemusíš strachovat, Kang Ho.
Opatruj se.
Pamatuješ si na tu svoji poslední otázku?
Měl jsi pravdu.
Lhala jsem.
Mami…
VYPADÁŠ ROZHOZENĚ, RI-ANE
Překlad titulků: Veronika Kursová