Downloaded from YTS.MX
Prozradím vám, jakou hru jsem vymyslel.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nerd se zamiluje do princezny. Do princezny válečnice.
Do hrdinky.
Musí překonat překážky, dokud nebudou moct být spolu.
Jako já a Eva. Bydlel jsem v Sao Paulu. Ona je z Bahiy.
Ale věděl jsem, že si ji chci vzít od chvíle, co jsme se potkali.
Promiň, brácho.
Není ti nic?
- Tělu ne, ale ego je na tom hůř. - Dobrý?
- Prosím vás. - To není třeba.
- Uklidíte to? - Udělám to.
To ne.
Evo…
Já jsem Alex. Těší mě.
Mě taky, Alexi.
Jaký máš stůl?
Tamhleten.
Všechny nás povýšili.
Nevypadáš šťastně.
Nemám svou práci moc rád.
Tak ji nedělej.
Skutečný úspěch je dělat to, co tě baví.
To řekl? Že si mě chtěl vzít, co jsme se potkali?
Jen Alex je tak bláhový, že věří na lásku na první pohled.
Já ani nevěděla, jestli se chci vdávat.
Vždycky jsem před tím chtěla dosáhnout ještě jiných věcí.
Ale chtěla jsem mu být nablízku.
A tys ve vztah na dálku nevěřila.
Ty taky ne.
Ale je to pravda. Vztah na dálku je strašný.
- Nechápu. - Musím ti něco říct.
Ne.
Chceš mi říct, že…
Jo.
Že…
Jedu do Sao Paula!
Chtěl jsem velkou, honosnou svatbu.
Velká párty, kámoši šílící na parketu,
trapní rodinní příslušníci,
Eva kráčející k oltáři v těch nejkrásnějších šatech,
abychom zůstali už navždycky.
Co na to říkáš?
Je to super!
- Viděla jsem, jak jsi na tom dřel. - Jo.
A je to.
Je to hotové.
Je to hratelné demo. Teď potřebuju nějakého investora.
Tobě se nedá říct „ne“.
Zavři oči.
Zavři je.
Co děláš?
Otevři.
No teda.
Pozor, nevím, co v sobě ta obluda skrývá.
Evo…
vezmeš si mě?
Jasně že ano.
Ty jsi ale nerd.
A to je příběh dne, kdy se mi splnil sen.
Nechci to kazit, lidi,
byl to Alexův sen, ale kdo to všechno asi plánoval?
Tady se moje dcera bude vdávat, dívejte.
MATKA NEVĚSTY
V rodinném resortu,
který proměnila v okouzlující a oblíbený řetězec podobných míst.
Jsou po celé Brazílii.
To je moje Evi. Je smělá.
Alexe všichni zbožňují.
Alex má pod kontrolou svůj čas i svůj život.
A tahle svatba bude nádherná
A naše rodina vyjede na cestu jako za starých časů.
Ne.
Jedu dřív, abych pomohla. Eva to chce.
Nechce, jenom se do všeho ráda vměšuješ.
Nevměšuju. Jenom pomáhám.
- To není vměšování. - Ještě jednou.
Alexito a Evi! Co o tomhle páru říct?
Svatba je vítězstvím lásky.
- Tak to tys prohrál, co? - Tatiano!
Alexi a Evo, přeji vám všechno nejlepší.
Vaše svatba bude stejně krásná jako moje šaty.
Alergie.
Přiznej to, jsi dojatá.
Sestřičko…
Přestaň. Nesmím brečet.
Ne. Nech si to na rozvod.
Ty jsi strašná, Tatiano.
Bez dalších okolků přeji páru štěstí.
Mám vás rád. A chci se najíst. Tak ať je to pořádná hostina!
A chci se upít k smrti,
protože kdybych chtěl žít, bral bych léky.
Hele, holubice míru.
- To je děs, Beto. - Co?
- Strašný. - To neříkej.
Jsi tvrdohlavý.
Měl jsi zvýšit rozlišení a použít teplou barvu.
Měls použít HDR.
Nerozumím. Nemluvím nerdsky.
A je to Evin dům, ale účty platíme napůl.
- Nejsem příživník. - No tak, klídek, brácho.
- Byl to jen vtip. - Nebyl vtipný.
Poslouchej mě. Docházejí mi peníze.
Jestli nenajdu pro tu hru sponzora, budu muset zpátky do své nudné práce.
- Ví o tom Eva? - Jasně že ne.
Má plno práce se svatbou, nechci ji otravovat.
Já si to vyřeším.
Ty šaty jsou překrásné. Vypadáš dokonale.
- Děkuju. - Jste dobrá, paní Eunice.
Ale…
mám pocit, že tomu něco chybí.
SVATBA NESVATBA
53 HODIN PŘED SVATBOU
Ježíši, Andrade a Horta nemůžou sedět vedle sebe.
Nesnášejí se.
Aha. Dobře.
Ano. Spoustu ledu, jak jsem říkala.
Moment, mám další hovor.
Jo. Tak to uděláme.
Čauky, drahá.
Jo, mám tu plán zasedacího pořádku.
Dobře, vyřešíme to.
Alexi.
Zase kontroluješ e-maily?
Ne, odbavuju náš let, jak jsi chtěla.
Aha.
Hodně, hodně ledu!
Proboha, nezapomeň na to.
Ano, v Bahii je léto. Ledu nebude nikdy dost. Čau.
Už máš sbaleno, zlato?
- Pět minut. - To říkáš už týdny.
- Za hodinu odjíždíme na letiště. - Je to jen jeden kufr.
A navíc nemám v úmyslu chodit na líbánkách moc oblečený.
Šest měsíců plánování a mám pocit, že se to zvrtne.
Všechno bude v pořádku. Jsi skvělá.
Vidíš?
Ahoj, mami.
Evi, lásko,
můžu zabít tvou tchyni?
Proč je tohle ženichova strana, když tahle je mnohem lepší?
Mami, máš volat jen v naléhavých případech.
- Co? - Co to sakra je?
Napravte to. Vypadá to jako na pohřeb, ne svatbu.
Kdo dělal výzdobu?
Rozhodnuto. Zabiju ji.
Vydrž to, mami. Za chvíli jsem tam.
53 HODIN PŘED SVATBOU
Hej, telefonuju.
- Santiago, dávej pozor. - Klídek.
Zlato.
- Čau, tati. Co se děje? - Zlato.
Tahle šílená jízda karavanem je rodinná tradice tvého snoubence.
Měl jsem letět letadlem.
Vždyť máš z létaní hrůzu!
Ale ještě větší z obytňáků!
Spíš se asi bojíš vidět mámu.
Ale no tak. Tvou mámu? Prosím tě.
Proč? Ptala se na mě?
Zdravím, Alexi. Tady Suzana, ředitelka Mind Games.
Chci si s vámi promluvit o vaší hře.
Ale zítra se vracím do Londýna. Šlo by to dnes?
Ve dvě odpoledne?
Táta se pořád nepřenesl přes mámu.
Chápeš to?
Něco ti řeknu, ti dva jsou úplně jako telenovela.
Alexi?
Děje se něco?
To musím vzít. Zdravím, paní Eunice.
Moje máma vždy říká, že věci se dějí tak, jak mají.
Blbost.
Někdy se dějí v tu nejnevhodnější chvíli.
Sakra.
Díky za zavolání, Suzano. Jsem moc rád.
Ale já… Ne, to je moc depresivní.
No tak, zvládnu to líp.
Díky za zavolání, Suzano. Mám moc velkou radost.
Suzano…
Zdravím, jak se máte? Tady Alex.
Díky, že jste zavolala,
ale dneska jedu na svou svatbu a nemůžu…
- Alexi! - Co?
Katastrofa.
- Co? Něco s rodiči? - Ještě hůř.
- Co je? Řekni. - Šaty.
- Nejsou hotové. - Vždyť už byly.
Jo, ale renesanční krajka z Recife ještě nepřišla.
- Co to znamená? - Patří na lem šatů.
Byla tak krásná a jemná.
- Bylo to důležité. - Klid.
Budou hotové až o půl čtvrté.
- Všechno je v háji. - Klid. Zamyslíme se.
Nějak to vymyslíme.
Poletíme později s Larou a Betem.
Nemůžu tam být později, Alexi.
Ale já jo.
Poletíš první.
Já vyzvednu šaty a poletím později.
52 HODIN PŘED SVATBOU
Krásko!
- Kočko! - Tolik se těším!
Připravena na vdávání?
Vzdát se života pro muže?
No tak, přestaň. Alex je moc milý. Kde je?
- Přiletí později. - Proč? Co udělal?
Vyzvedne šaty a zachrání naši svatbu!
Zachrání svatbu?
Šaty nejsou hotové. Vezmi kufr.
Nestrkej do mě!
Jak to myslíš?
Nonato! Díky, zlato!
Zlato, dej všechno sem.
Zdravím, Suzano.
Tady Alex. Jak se máte?
Dneska ve dvě můžu.
Vím, že to vypadá, jako bych myslel jen na práci,
ale slyšeli jste, co Eva řekla.
Zachraňuju svatbu.
Nelhal jsem, Beto.
- Jen vynechal detaily. - Detaily?
Budou investovat do tvý hry!
Je to jen schůzka.
Nechci se moc nadchnout, nebo Evu stresovat.
Prostě vyzvednu šaty.
Ve dvě schůzka, o půl čtvrté švadlena a v pět jsem na letišti. Nic se nepokazí.
…A Eva je tak výjimečná žena.
Alexi, Evo…
Přeji vám všechno nejlepší.
Vidíš to video? Vidíš tu kvalitu?
Jo a ta je holka fakt sexy. Proč ji neznám?
Protože žije v zahraničí. Už jsem ti to říkal.
Ale řekni mi něco.
Měli jste spolu…
Nebuď debil.
Lara je kámoška. A navíc je…
Ještě víc sexy na živo.
Laro!
Alexi!
- Pomůžu ti s kufry. - Díky.
Tak ráda tě vidím.
Dělali to. Určitě to spolu dělali.
Ale nebudeme žít v minulosti. Malej Beto hledí na budoucnost.
- Natěšený? - Trochu nervózní.
Fakt? Já se moc těším!
Tak jedeme, lidi!
- Ahoj, jak je? - Beto. K službám.
Vítej v Betomobilu. Tady se místo vždycky najde.
Jedem.
- Můžeme? - Jasně.
Ten smrad ignoruj.
Pořád tu s tím někdo chodí okolo.
Alex to nebere.
Klid, všechno je v pohodě.
Myslíš, že se něco stalo?
Říkám, že je všechno v pohodě.
Tu hru inspirovala naše láska s Evou.
Nikdy mě nenapadlo, že bych potkal tak úžasnou ženu.
Vaše hra je skvělá.
Láska je univerzální. Každý se s tím ztotožní.
Sakra, skoro jsem umřela.
Opatrně.
Je to kooperativní hra
s nádechem RPG.
Každá fáze je jiného typu.
Hádanka, boj, závod.
Geniální!
Máte čas? Ráda bych ukázala váš projekt týmu.
Jistě.
S Evou se nikdy nehádáme.
Ale věděl jsem, že by mi neodpustila, kdybych tu svatbu zničil.
Nikdy bych Alexovi neodpustila, kdyby tu svatbu zničil.
Už to sám říkal? Tak to jsem ráda, že to ví.
Alexovi to trvá věčnost.
Dává nám tím čas, abychom se mohli lépe poznat.
No…
Já jsem svědek, ty svědkyně.
To nás posouvá na vyšší level, nový…
Stačí zmáčknout start.
Spíš už je konec hry.
Hele, jak umíš používat herní metafory.
Máme toho tolik společnýho.
Ne, dovoluji si nesouhlasit. Ty si myslíš, že jsi neodolatelný. Já ne.
- Ty myslíš, že nejsi? - Ne, že ty nejsi.
Ty jo… To vůbec nebolelo.
Můžete si vybrat avatara i pohlaví.
NPCs budou skuteční lidé.
Všichni hledají lásku.
Takže můžete hrát znovu, ale pokaždé to bude jiné.
Přesně.
- Hustý. - Hustý.
Tak se na to kouknem.
ZMEŠKANÝ HOVOR OD EVY
Takže, Alexi…
Probereme budoucnost?
Rychle. Máme zpoždění. Když si nepohneme, zmeškáme svatbu.
Šlápni na to.
Alex mi to nezvedá.
Přestaň už!
Alex se taky žení. Nemůžeš mít pod kontrolou vše.
To je pravda.
Alex to nepokazí, že ne?
Ne!
Alexi, zavolej Evě. Bude mít na tu švadlenu číslo.
- Zabije mě. - Sežeň šaty, nebo tě zabiju já.
Mysli, Alexi.
Nejspíš už letí. Já…
Najdu číslo té švadleny na internetu.
Jo. Tak to udělám.
To je taková nuda!
Použijeme moji hlavu.
- K otevření dveří? - Ne.
- Vypáčím zámek. - Bože.
Tvůj kámoš je šílenec. To nic neuděláš?
Buď součástí řešení, ne problému, zlato.
Tohle nedopadne dobře.
S takovou negativitou fakt ne.
Zkusíme tu větší bránu.
Jak řekl moudrý muž: „Použiju vývrtku!“
Počkej!
Kdo vždycky žehlí tvoje průsery?
Stát! Ruce vzhůru!
- Hej! - To jsem já.
Pomalu se otočte!
Žádné náhlé pohyby, pěkně pomalu.
Můžete mi to vysvětlit?
Potřebuju odtamtud šaty pro snoubenku.
Letím na svou svatbu.
Moment.
- Vydržte. - Dobře.
- Jméno? - Alex Santos. Snoubenec Evy Trindadové.
Proč jsi to neřekl hned, kámo?
Hej, Eunice!
Tohle je Evin snoubenec.
No konečně!
Šaty jsou připravené. Jdu dolů.
- Vidíš. - Už jdu.
Teď už to všechno půjde hladce.
Bohužel, pane.
Musím tím letět.
Musíte se naučit chodit včas, letadlo už odletělo.
- Je nějaký další let? - Jistě.
- Skvělé. - Díky Bohu.
Příští týden.
- Měli jsme slevy. Všechno se vyprodalo. - Panebože.
To je Eva.
- Řekni jí to. - Nic neříkej.
- Ne. - Ne.
Proč jsem jí lhal?
47 HODIN PŘED SVATBOU
Je s náma sranda, co?
- Jo. - Co tvoje rodina?
Něco ti o svý rodině povím…
Promiň, ty jsi vlastně rozvedený.
Hele, ale moje ségra je sama a je k mání.
Někdy je drsná, ale nekouše.
Aspoň myslím, že ne.
Santiago, neměl bys koukat spíš na cestu
a soustředit se na řízení?
Cesty jsou nebezpečné.
Neboj. Tohle je jako tank.
Panebože! Pusť plyn! A nedupej na brzdy!
Doprava! Nic nejede!
- Zastav. - Bůh nám pomáhej.
- Klid. - Držte se.
Hele. Jsme tady.
- Marcosi. - Ano?
- Kdo to změnil? - Matka ženicha.
To je lepší!
Barvy a květiny.
Bílá na bílé je tak nevýrazná. Nemyslíš, Andreo?
- Ano, madam. - Kde je svatební koordinátor?
- Poslouchej - Paní Elviro.
Jsou tu vzorky vína, máte je ochutnat.
Teď? Den před svatbou?
Mám ráda čerstvé víno.
- Jdeme, Batisto. - Jdu taky.
To víno se musí snoubit s hlavním chodem, předkrmy,
dortem i dezerty.
- A ty se ve vínu vyznáš, co? - Jasně.
Není na tom dobře. Má se ženit.
Paní Valério, pro lásku Boží, je to otázka života a smrti.
Když otázka života a smrti…
Ano, máme tři místa.
Je to náš poslední let.
- Díky Bohu. - Máme štěstí.
Poslední let dne. Musíme letět.
Je to náš poslední let vůbec, pane.
Letecká společnost hledá nové výzvy.
- Zbankrotovala? - Ne.
Soudní vymáhání.
Příliš mnoho pracovních sporů, i se mnou.
- Bože. - Je to město blízko Ilhéus?
Je to tři hodiny autem. Čtyři, když je provoz. Max pět.
Super. Tři jednosměrné letenky, prosím.
Nic jiného nemají. Neslyšels ho? Je to aerolinka duchů.
Moment. Použijte moji kreditku.
Bereme jen hotovost.
Kvůli těm právním, bankovním a finančním problémům.
- Chviličku, prosím. - Promiňte.
Sakra.
MESIÁŠOVO LETECTVÍ
Představ si, jak asi vypadá to letadlo.
- Neletím. Je to děsivé. - Ne, pane.
Je to skvělé letadlo.
Čím starší hrnec, tím lepší jídlo.
To nedává smysl.
Ne. Promiňte, ale neletím.
Kde je zastávka? Má tu někdo padák?
- Tady to je. Spočítejte si to. - Bože, sklapni.
Udělej to pro Alexe. Pět kapek tě uklidní.
- Pět kapek… - Je to dost?
- Zavazadla? - Tyhle můžete odbavit
Tenhle si beru s sebou.
To nejde.
Jsou v tom svatební šaty.
Buď ho odbavíte, nebo nenastoupíte.
Juane, přestaň už, prosím.
Ani se neslyšíme.
Vylij si srdce.
Láska vyžaduje odvahu a upřímnost.
To není nic pro mě.
Elvira je silná a mocná žena.
Hej, mami, má rád svoji ex.
Sklapni, Adelaide. Povídej, zlato.
Já jsem jen spisovatel, který už ani neumí psát.
Miluju romance.
Já to mám ráda s romantikou i bez.
Mám ráda drsný sex, fisting, šukání,
tahání za vlasy, BDSM,
throuples, trojky, gangbangy…
Já mám ráda romance. S hodně zápletkami.
Když se objeví někdo z minulosti a taková klišé.
Já jsem klišé.
Jsem nesvůj i z toho pomyšlení, že ji tam uvidím.
- Vyznej jí lásku. - Co když mě nechce?
Tak budeš trpět. Tři měsíce až šest let.
Můžeš trpět, myslet si, že umřeš, nebo se pokusit zabít.
Pak začneš pít, brát drogy.
Padneš na dno a bude ti na nic,
ale pak přijde znovuzrození a možná najdeš i lásku.
Tak hele, rodinko. Můžeme zase vyjet.
- Skvělé. - Tady jsou peníze.
- Drobné si nechte. Jdeme. - Jedem!
Pojď, Adelaide.
Úplně jsem na tu ochutnávku vín zapomněla.
- Ale ne. - Jo.
Úplně mi to vypadlo.
Batista mě pořád otravoval s víny.
Ale já měla v hlavě jen cachaçu.
Podívej se kolem sebe, zlato.
Bahia!
Víš, kolik úžasných cachaç tu máme?
A kolik druhů ovoce?
Nekonečno, zlato.
Bůh ochraňuj Bahiu!
Ne, nepij.
- Moje pití… - Soustřeď se na mě.
Musím ti něco říct.
- Je dobré. - Vážně, dívej…
- Tahle svatba… - Tahle svatba…
- Je v Brazílii. - Jo.
Caipirinha…
je mnohem lepší!
Je to dobrý video, až na ten Juanův zpěv.
- Co? - Zpíváš strašně.
- Já? Chceš zpívat ty? - Jo.
- Umím zpívat. - Adelaide!
- Ten je pro tebe. Dám mu lajk! - Přestaň mi hledat chlapa.
Pojď se podívat na to svatební video.
Video? Jaké video?
- Co? Každý něco natočil. - Fakt?
- Santiago! - Jo?
- Proč nechtěli video ode mě? - A ode mě?
Bože, lidi, nerušte prosím řidiče.
- Ale je to důležité. - Jo!
Proč v tom videu nejsme?
Promluv si se svatebním koordinátorem.
Chtěl ho jen od svědků a blízké rodiny.
Já mu ukážu, co je blízká rodina.
Natočíme video, mami. Juane, podej kameru.
Já jsem měla šest manželství. Všechna bez chyby.
Já nevím, jestli chci svatbu, možná jen společné bydlení.
- Kde? - No, v našem domě.
- To nechci. - Proč?
Vdát se a žít s mámou je na nic.
Přizpůsobíš se.
Nebo se vystěhuješ. Už by bylo načase.
Já se mám vystěhovat? Je to můj dům. Já ho koupila.
Chceš poslat svou matku do domova důchodců?
Nevím. Nějak to vymysli.
Ale jestli se vdám, budeme bydlet tam.
Ať už s Fláviem, Márciem, Adrianem, Adrianou nebo Angelou.
Jo, já vím. Jsi tak eklektická.
Ale ve všech vidíš jen chyby, takže se nemusím bát.
Nevidím. Jen mám své standardy.
Chci romantického, upřímného a pracovitého muže,
který má rád víno, umí péct chleba,
umývat auta a dělat z vosku zajímavé tvary,
třeba slunce, motýlka nebo srdíčko.
Můru, Shivu.
Chci, aby uměl spravit telefon, vyčistit gauč nebo těžký koberec.
Tak jo, začneme znovu?
Na manželství neexistuje recept.
Ale klíčovou ingrediencí je…
- Odvaha. - Upřímnost.
- Upřímnost, zlato. - Nemůžu lhát, mami.
Musím přiznat, že nejdřív se mi moc nelíbil…
- Alex? - Nesebejistý chlapec.
Neměl žádné sebevědomí.
Ale něco ti řeknu…
K moji dceři se hodí.
- Fakt? - Jo.
Eva je tak zen, tak klidná.
- Klidná? To je dobře. - Je…
- Mami! - Sakra, co se děje?
Co je, holčičko?
- Evo! - Božínku.
- Zlato. - To je skvělé.
Jsi rozkošná. Tak rozkošná.
A moje druhá nádherná dcera.
- Tatio, ty moje krásko. - Jsi opilá?
- Je nádherná. - Počkej.
- Co? - Jste opilé?
Ne. Kdepak. Vůbec.
- Vždyť se nenáviděly, ne? - Svatby dokážou zázraky.
Chlast dokáže zázraky.
- Batisto! - Ano, slečno Evo?
Chci všechno zkontrolovat. Jasné? Všechno!
- Slečno Evo. - Dáte si něco k pití?
- Pojďte si dát. - Pojďte.
- Už stačí. - Je to kiwi.
- Zazpívej nám. - Jak dlouho už pijete?
Všichni říkají, že nevěsty umí pořádně běsnit.
Ale kdo musí všechno rozhodovat?
Šaty, catering, hudba, koláče,
stužka na zavázání koláčů.
Příště chci být ženich. Jen přijít a říct „ano“.
To byla Alexova jediná povinnost.
Nemohlo se to zvrtnout. Ne?
Ťuky ťuk. Můžeme dál?
Už jste tu.
- Je to chaos. - Uklidni se.
- Všechno je v pohodě. - Teda skoro.
- Řekněte jí to. - Panebože.
Něco chybí?
Tvoje rozlučka se svobodou!
Holky, jsem vyčerpaná. Copak to nevidíte?
Ne, nejsi. To můžeš být až po svatbě.
Musíme se rozloučit s naší kámoškou.
- Pojď s náma. - Sbohem, kamarádko.
- Neuvěřitelné. - Sbohem.
- Ne. - Sbohem!
- Sbohem. - Už jdu.
- Sofio, je všechno v pohodě. - Jo.
- Usnul jsem. - To jsi odvážný.
Je lepší řidička než já.
- Tak to není. - Ne?
- Tak jak? - Ne, tak to není.
Juane! Tak to není!
Je tam G moll! Hele.
Podívej na můj prst.
Ale život…
Je to zázračný život, nebo jen utrpení?
Je to radost,
nebo smutek?
Co je to?
Bratře můj?
Někteří tvrdí, že život nic neznamená.
Je to síla, je to čas.
Není to ani sekunda.
Někteří tvrdí, že je to hluboké božské tajemství.
Dech od stvořitele.
Akt plný lásky.
Ty tvrdíš, že je to boj a potěšení.
On tvrdí, že život je o žití.
Ona tvrdí, že umřít je lepší.
Protože není milovaná a opakem je utrpení.
Já věřím té dámě a vkládám do ni svou sílu.
My si tvoříme život,
jak můžeme, musíme, nebo chceme.
Vytoužený.
I když je to špatně.
- Nezvládnu to. - Ne, přestaň.
Už nemám léky. Pilot mi vše sebral.
O to nejde. Potřebuju mluvit s Evou.
- Zavolám ji. - Jo.
Zavolej jí a řekni jí pravdu.
Alexi?
- Miláčku? - Ahoj, lásko.
Tolikrát jsem ti volala.
Jo, zlato, no…
- Je všechno v pořádku? - Zlato…
- Zrušili nám let. - Ne.
Vážně?
Jo, ale sehnal jsem jiný. Do jiného města, co je poblíž.
Není blízko, ale ani daleko.
- Alexi… - Důležité je, že přijedu.
Budu mít trochu zpoždění, ale budu tam.
Musím jít. Už nastupujeme.
Ne, Alexi!
Pa.
Nemohl jsem.
Pojď.
V básních a milostných písních je upřímnost krásná věc.
Ale ve skutečnosti to tak nefunguje.
Zvlášť když jde o nevěstu den před svatbou.
Ale věděl jsem, že všechno napravím.
Na každé svatbě je vždy nečekaný zvrat.
Myslela jsem, že třeba bouře.
Nebo že se Beto opije a spadne na dort.
Ale nemít ženicha ani šaty? To mě nikdy nenapadlo.
Alexovo mlčení začínalo být zvláštní.
Aerolinka Horizont, dobrý večer.
- Dobrý večer. - Co si přejete?
Potřebovala bych nějaké informace o letu.
- Na Evu! - Na Evu!
- Carlosi. - Zdravím, Evo.
Ještě jednu, prosím.
- Jistě. - Evo?
Na Evu!
Nádhe… Ups!
Rychle, musíme vyzvednout kufry.
Je mi špatně.
Co je?
Jsem v pohodě. Běžte napřed.
Jen potřebuju trochu soukromí. Pak přijdu.
- Hned jsme zpátky. - Hleďte…
- Fuj. - Nepamatuju si, že bych to jedl.
Cítím se jako znovuzrozený. Jestli máš ještě ty kapky, dal bych si.
O čem to mluvíš?
Bože! Co mi to udělali kufrem.
Vždyť jsem to označil jako „křehké“!
- Zničily se šaty? - Ani to neříkej.
Jsi ženich. Nesmíš je vidět!
- Tak se podívejte. - Jo.
- Klid. Jsi moc vystresovaný. - Počkejte.
To je poslední, co teď potřebujeme. Moment.
Poslední výzva k nástupu…
Laro?
Alexi, pojď se na to podívat.
Ale to tu svatbu zničí.
Venkovská svatba?
Ne.
Ten lhář Alex mi poslední volnou noc nezkazí.
To je ono!
Na Evu!
Na nás.
Na všechny ženy!
Naštěstí byla na kufru adresa majitele.
PŘÍLETY
Bohužel je to v prdeli světa.
Ale Beto nám sežene auto, i kdyby ho měl ukrást.
Nebuď takový, Alexi.
Všechno bude v pohodě.
Možná je to znamení, že pro Evu nejsem dost dobrý.
- Všechno zničím. - Jsem při tobě.
Ale celý den Evě lžeš.
Jenom proto, aby se nestrachovala ještě víc.
Nesnažíš se sabotovat vlastní svatbu?
Podvědomě?
Proč bych to dělal?
Možná se bojíš. Jsi nejistý.
Možná miluješ někoho jiného, nebo chceš vzít tu práci.
Nic mi nenabídli. Je to jen možnost.
A byla by to práce v Londýně.
Jak bych to mohl přijmout?
Ale pokud podvědomě, jak to mám vědět?
Tak jedem odsud Rychle a zběsile? Vezmu kufry.
- Jedeme. - Vyřídím tohle a pak zavolám Evě.
Nechci ji ještě víc stresovat.
Dám si další drink, holky!
Co?
- Cože? - Co říkala? Neslyšela jsem.
Hej, kámo.
Gabrieli?
- Evo, co tu děláš? - Budu se vdávat.
Jo, ví to celé město. Ale co děláš v mým baru?
- To je tvůj bar? - Hustý, co?
Vždycky jsi o tom snil!
Je to ještě lepší, když tu jsi ty.
Mám tu rozlučku se svobodou.
Tak to chce přípitek. Kolik drinků?
- Čtyři. - Čtyři?
Nalij mi čtyři panáky tequily. Velké.
Dej mi to. Odnesu to.
Díky, kámo.
Na účet podniku.
- Ty jo? - Mám ti pomoct?
Byla jsem servírka, Gabrieli. Nepamatuješ?
Nikdy nevíš.
42 HODIN PŘED SVATBOU
Jak ladí.
Vždy, když vystupuju v Sao Paulu,
jsem tak nervózní a něco podělám.
Ale kufr jsem si spletl poprvé.
V pohodě, Hélio, nic se nestalo.
- Chápeme to. - Díky.
Laro, všechno v pohodě?
- Kontroluju to, moment. - Čau, lidi!
Velký Jaume!
- Dáte si? - Co to je?
Domácí výroba.
Tak to si dám, protože umírám hlady.
Nemůžu tomu uvěřit.
Co se stalo?
- Je to taková nádhera! - Díky bohu.
- Už mám dokonce taky hlad, můžu? - Jasně.
Máme tu spoustu jídla.
Ale nepřeháněj to, musíme jet.
Holky!
- Je to Gabrielův bar. - Že cachaça je dar?
No nekecej!
Hele, kdo tu je.
Je na baru.
- Hodně zdaru? - Super.
Jen si tamhle udělám selfie.
Ten DJ je celkem pěkný, ale hraje na nic.
- Vyřídím to. - Co?
Ach jo.
Určitě to chytne.
Máš dost benzínu?
Nevím.
- Měřidlo asi nefunguje. - Beto!
Ne!
Určitě jsem tu měl přes sedm litrů benzínu.
Dal jsem ho sem, do bezpečí.
Jestli náhodou… Už si vzpomínám.
Velký Jaume si ho vzal na…
Jak se tomu říká?
Škrtneš zápalkou, hodíš a rozhoří se to.
- Do prdele! Ty vole. - Co?
Díky, kluci!
Už vím. Vatra.
Tak už benzín nemáme. Benzínka se otevře zítra.
- Hélio, Alex mě zabije. - Ale ne, nezabije.
Zůstaňte a užijte si Slavnost sklizně.
Slavnost sklizně?
Co tu pěstujete?
Speciální přísadu, co byla ve všem, co jste snědli.
Co jsme snědli?
Lásku.
Stoprocentně organické.
Ježíši Kriste, Hélio.
Alex je tak nezkažený. Není na takové věci zvyklý.
Jaký účinek by to na mýho kámoše mohlo mít?
Cítím se tak příjemně.
Asi musíme nechat vesmír pracovat vlastními způsoby.
Určitě.
Panebože! Čau, holky, jak se máte?
Neviděli jste mýho kámoše? Je takhle vysoký.
Vypadá jako mladý Denzel Washington. Je zdvořilý, okouzlující.
- Ne? - Ne.
Drahý Bože…
Alexi!
Opatrně, kamarádi, už jdu.
Jdu…
Musím vám říct něco vážného.
Jsme v prdeli.
V prdeli…
Chyběl jsi mi, Beto.
- Fakt? - Jo.
- Neblázni. - Fakt.
- Blázne. - Vážně.
- Beto. - Ale ne.
Ahoj.
Myslela jsem, žes odešel.
Kam, Laro? Jako bys byla mega sjetá.
Já nevím.
- Kam že to jedeme? - Sakra!
Ne, nemůžeme se takhle smát.
Je to vážné. Musíme si promluvit.
Zaprvé… Počkat, dvě věci.
Došel nám benzín. Můžeme ho koupit až zítra.
To ani neříkej!
- Je to tak. - Ne!
- Klid. - A ta druhá věc?
Ta druhá věc…
Dýchej a řekni mi to.
Zapomněl jsem.
Totálně jsem zapomněl. Jako máma na fazole.
Jako zapomenout česnekový chleba na grilu.
Miluju tě, ty blázne.
- Já tebe. - Přestaň.
- Miluju tě. - Ne, já tebe.
Hej! To byla ta druhá věc.
První byla benzín a ta druhá něco s láskou.
- Láska… - Beto.
Všechno je o lásce.
Ty vole.
Manželství je skvělé.
Je to skvělé. Je to hodně…
skvělé.
- Jak dlouho jsi ženaty? - Nikdy jsem se neoženil.
Evo.
Gabrieli?
33 HODIN PŘED SVATBOU
Proč kokrháš, Beto?
Pojďte, Hélio všechno vyřešil. Máme plnou nádrž, jedeme.
Kolik je? Zavolám Evě.
Zavoláš pak. Není tu signál.
- Musím dneska něco vyřídit. - Co?
Vysvětlím ti to cestou.
Nikdy jsem rozlučky se svobodou nechápala.
Proč si připomínat všechno, o co přijdete, když se vdáte?
Všichni mluví o „šťastně až na věky“, ale o „už nikdy“ nemluví nikdo.
Nepochybovala jsem o své lásce k Alexovi,
ale ten chaos mě donutil se zamyslet.
Byla jsem připravená už nikdy nepochybovat?
Prosím?
Haló?
Haló? Alexi?
To jsi ty, zlato?
Ahoj, Evo.
Gabrieli?
Musíme si promluvit.
Hele, došly mi peníze.
Tys zaplatil za letenky, tak mi bylo trapně chtít po tobě.
Nebrali kreditky ani šeky, ale i kdyby jo, tak by měli smůlu.
Moje karta je už roky zablokovaná. A šeky?
Kdo dneska používá šeky? Dinosaurus.
Tak už to vyklop.
Půjčil jsem si to auto na dvě hodiny a už je to tak dvanáct.
Počkej, myslel sis, že za dvě hodiny stihneme vyzvednout šaty,
dojet do resortu, Alex se ožení a ty vrátíš auto?
Chtěl jsem vyzvednout šaty, vrátit auto a pak jet.
Jak asi, chytráku?
Nevím! Nedomyslel jsem to. Byly to zoufalé časy.
A nenapadlo tě, že bys to měl říct svým kamarádům?
Klídek. Omlouvám se, zapomněl jsem.
Pamatujete si na včerejší večer?
- Stalo se něco? - Pokud vím, tak nic závratného.
Pusa nic neznamená.
Bude tvůj snoubenec souhlasit?
Uvidíme.
Všechno mu řeknu.
Ukážeš mu tu fotku?
- Jakou? - Taky jsem si to nepamatoval.
- Šokovalo mě to. - Ukaž mi ji.
Nabíjí se mi mobil. Smažu ji.
Ale bude tě to něco stát.
Co tím chceš říct?
Mám velké dluhy, Evo. Bar je plný, ale nemám žádný zisk.
Neumím podnikat tak jako ty.
To mě jako fakt vydíráš?
Já a vydírat? Ne! Ty pomůžeš mě. Já pomůžu tobě.
- A tvůj nerd nic nezjistí. - To je vydírání, idiote.
- Je to zločin! - Tak neplať!
A pošlu mu to. Líbání není zločin.
- To neuděláš. - Není snad chápavý?
Můžu mu poslat i ty další fotky.
Jaké fotky, Gabrieli?
Ty sexy fotky.
Nic jsme spolu neměli.
Taky jsem si to nepamatoval. Víš, jaké to je, když piješ.
Kecáš!
Tak neplať.
Ale zaplatíš později.
Tady. To je ta částka.
Pro tebe to možná není moc, ale může tě to stát svatbu.
Počkám na tebe v kokosovém háji.
Přijď sama.
Jo, políbili jsme se.
- Ale nic víc nebylo. - Sakra.
Pěkně jsme se zlily. Naposledy si pamatuju Anin odchod.
Já jsem pozvala nějaké kluky na svatbu.
- Co? - A potom už nevím.
Když Eva říká, že nic nebylo, tak nic nebylo.
Ale nemůžeme si být úplně jisté.
Jasně že jo.
Když to říká, tak to tak je.
Jaký máme plán?
- Zaplatím mu. - Počkej, teď jsem zmatená.
Přistoupím na Gabrielovu hru a…
To je Alex.
- Co mám dělat? - Nezvedej to.
- Zvedni to a lži. - Získej čas a udělej to po svém.
Tedy správně.
- To zvládneš. - Ahoj, zlato!
- Dýchej. - Dobré ráno, lásko. Jak se máš?
Jak se mám? Dobře.
Skvěle.
- Jedeš? - O pade, že ho pošle do prdele.
O stovku, že zavěsí.
Lásko, víš, jak jsem říkal, že budu mít zpoždění?
Měli jsme problémy a budu tam o hodně později.
- Možná až večer. - To se stává.
To se stává.
To většinou říkám já.
- Zlato, někdo mi volá. - Pojď. Jo.
Pa! Pusu.
Neposlala mě do prdele ani nezavěsila.
- To je úleva. - To je divné.
- Možná se něco stalo. - Jasně že ne. Neboj se.
Už budeme v půjčovně.
Beto, ten chlap má brokovnici…
- Co je to za místo? - To je brokovnice?
30 HODIN PŘED SVATBOU
Je to auto půjčovna, nebo skládka ukradených aut?
Spěchal jsem. Bylo by neslušné se ptát.
- Jsme mrtví, víte to? - Totálně.
Divně to smrdí. Máme nějaký problém?
Zjevně pořád samé problémy.
Stojíme.
Odpočiň si, hochu. Snažil ses, cos mohl.
Bože.
To stačí.
Sakra, tolik peněz jsem ještě neviděla.
Neměla bych to dělat.
- Co bys neměla dělat? - Mami?
Napadlo nás, že bychom Evu vzaly…
- Na projížďku lodí. - Potápět se.
Nejdřív na projížďku a pak potápět, aby se uvolnila.
Den před svatbou?
Skvělý nápad.
A nezapomeňte ten sejf pak zase zamknout, jo?
Užijte si tu loď. Bavte se.
- Díky. - Mami?
Potřebuju tě.
Ach, zlatíčko,
maminka je tady.
Chce to tu trochu barvy. Nejsme snad v Bahii? Co na tom?
- Jinak to nejde! - Nechám Gabriela zatknout!
Nezavoláme policii?
Potřebuju důkaz, mami.
Mohlo by mi to zničit manželství.
Sakryš. Všechno tohle kvůli puse.
A možná i něčemu jinému.
- Musíme mu ukrást telefon. - Jdeme, holky.
Musíme mu ukrást telefon. Jinak to nejde.
30 HODIN PŘED SVATBOU
Ten mechanik vypadal důvěryhodně.
Tak důvěryhodně, že trčíme tady.
Zkoušela jsem to všude, ale nikde není signál.
Uf…
Mám sucho v krku a kůži jako smirkový papír.
Kručí mi v břiše.
Jsem zoufalá, vyhladovělá a potupená.
Budeme se muset uchýlit ke kanibalismu!
Vzteklý pes si myslel, žes to auto šlohnul.
Vypadáš jako grázl.
- Bylo to nedorozumění. - Ale vyrovnáme se.
Kolik dlužíme?
Kolik dlužíte?
Tumáš…
Berete karty?
- Ne. - Bankovní převod?
Bankovní převod?
Hotovost.
Prachy. Keš.
Pane, nemáme toho teď u sebe moc.
Nemůžeme to vyřešit jinak?
Zavoláme policii.
- To nebude třeba. - Vyřešíme to.
- Nejsme zloději. - Nejste zloději?
- Drogoví dealeři. - Cože?
Zešílel jste?
- Jak vás to napadlo? - Co je tohle?
Co to je?
Jenom sladkosti. Luxusní.
- Luxusní… - Jsou z Místa čisté lásky?
Víme, co tam pěstují.
Do prdele, Beto!
Prosím?
Jsou z Čisté lásky?
Jak můžou něco takového dělat a používat slovo „láska“?
Ti mírumilovní lidé z ranče? Ani náhodou.
Povíš to šerifovi. Zavolám mu.
- Sakra, Beto! - Počkej, Alexi.
- Můžu? Zavolám mu. - Ne, Beto.
Vždycky něco posereš a já to mám řešit.
- Drogy v autě? - Není to naše auto.
- Je půjčené, ani jsme za něj nezaplatili. - Co teď?
Můžou nás zavřít. Na titulce bude „feťák“ a „dealer“.
Spokojený?
Ne, kámo, promiň. Nepřemýšlel jsem. Ne…
A přesně proto je to s tebou pořád stejné.
A vždycky něco omylem posereš.
Klid, lidi!
Klid?
Mám se uklidnit, Beto?
Už mě nebaví poslouchat, abych se uklidnil.
„Klid, Alexi! Neutíkej, Alexi! Neplač, Alex!“
Jenom jsem se chtěl oženit!
A teď se díky tomuhle možná neožením.
- Spokojený? - Jasně že ne.
Jasně že ne. Ty sladkosti byly na svatbu.
Jsem na mizině. To chcete slyšet?
Dohodl jsem se s těma z ranče, abych svýho kámoše překvapil.
Máte pravdu.
Nemyslel jsem. Nikdy nepřemýšlím. Jsem blbec.
Tak to je.
Omlouvám se. Jsem nezodpovědný.
Ani nevíš, co to znamená, Beto.
Máš pravdu.
Nevím, ale už ti nechci takhle ubližovat.
Promiň mi to, brácho.
Svatba?
- Jsi nevěsta? - Svědkyně.
Nevěsta čeká.
Ale když přijede policie, nevím, jestli bude ochotná počkat 15 let.
Když za ně tvůj kámoš nezaplatil, nedošlo ke zločinu, ne?
Jasně, chápu.
Vymyslíme to jinak.
Mám nápad.
Můžu?
Sakra. Už jsem to měla a zas je pryč.
Mám nápad, Sofio.
- Pojď sem. - Co?
- Pojď sem. - Počkej.
Počkej. Co to děláš. Opatrně.
- Byla bys vysoko. - Ne.
- Tady. Mám to. - Co?
Haló? Alexi?
Jenom jsem chtěl Evu ochránit.
Ale podělal jsem to, lhal jsem a pak to podělal zas.
- A jenom kvůli… - Lásky.
To všechno
bylo pro lásku.
Pošetilost,
strach…
Ale já to chápu.
To „dokud nás smrt nerozdělí“
je děsivé.
To je.
Jsi ženatý?
Ženatý?
Ne, jen hloupý a zbabělý.
Víc než ty.
Tys měl odvahu ji požádat o ruku.
Hele,
tady je tvoje rodina.
Jo!
- Jsi svobodný? - Svobodný?
- Roztomilé. - Víc nemáme.
Utratili skoro všechno za mechanika.
Byl to pěkný podvodník, co?
Pojď.
Vím, že to nestačí, ale když nás tu necháš, mohl bych ztratit…
- Lásku tvého života, já vím. - Jo.
Odtáhneme to.
Nic nemám, ale nějak to vymyslíme.
Neboj. Nech si ty peníze a pojď za mnou.
Nechceš zaplatit?
Ber to jako svatební dar.
AUTOPOHOTOVOST
Jdeme na to!
Posaďte se.
Sedněte si.
- Můžu? - Vezmi si tenhle.
Ten je dobrý.
Kde jsem to byl? Auta… Ne, Vzteklý pes…
Je to zručný mechanik.
Půjčovat auta byl můj nápad.
Chtěli jsme vést prostý život.
As už ho to unavuje.
Práce?
Já.
Pořád je zticha, má tajnosti.
Asi se vídá s jiným.
Panečku.
Ale ne, Pauli, no tak.
Neblázni. Jsi bojovník.
Opraví cokoli, ale nevím, jestli tohle se ještě dá opravit.
Měl jsem strach.
Ty? Strach z čeho?
„Dokud nás smrt nerozdělí.“
Je to děsivý, ne?
Podle mě je to nádhera.
24 HODIN PŘED SVATBOU
- Pojď. - Klid.
Neměli jsme být sami?
Nemusíš se bát.
Nebojím se.
Jsem zhnusená.
Tatiano, slyšíš?
Je dron připravený a nahrává?
Eva už je s Gabrielem.
Je to jen byznys.
Kde máš peníze?
Kde máš mobil s fotkama?
Tamhle, s fotkama.
Už to říká. Blíž.
Nic nevidíš, Batisto! Dej mi to.
Dám ti ho a je konec. Zaplať mi a zapomeneme na to.
Holky, ten šmejd se přiznal!
Zapomeneme na to.
Jakmile budeš ve vězení!
- Schytáš to. - Mělas přijít sama.
Nerozkazuješ mi.
Už to nikdy neuděláš mně ani jiné ženě.
Teď mám důkaz, Gabrieli!
- Batisto, co se děje? - Já nevím.
- Má poruchu! - O všechno přijdeme!
Utíkej! Vem ten telefon!
Fotky jsou pryč a důkaz taky.
- Zaplať, co mi dlužíš. - Tohle.
Hezký! Dokonalý hák. Ale to nestačí.
Ještě jeden neublíží.
To stačí, holky. Dost!
- Tady máš všechno, co ti dlužím. - Přestaň, Evo.
Všechno.
A tady jsou peníze
za včerejší drink.
Za tohle zaplatíš!
Jasně že zaplatí. Eva musí zaplatit.
Eva nic nezaplatí.
Já ano.
Zaplatíš?
Potřebujeme plán B!
Můžeme toho šmejda zmlátit.
Dobrý nápad, ale co když…
Kde je Eva? Musím jí něco ukázat.
Tak? Zabralo to?
Přesně, jak jsi to naplánovala!
Může nám to někdo vysvětlit?
Všechno jsem Carině řekla.
Eva nezaplatí.
Já zaplatím.
Mise splněna.
Viděla jsi něco?
Jistěže ne. Je to tvoje věc.
Od toho jsou tchyně.
21 HODIN PŘED SVATBOU
Jsem tady!
Lásko!
Jsem tak ráda.
- Musím ti toho tolik říct. - Já tobě taky.
Já taky.
- Ahoj! - Jak se máš?
Ahoj. Jak se máš?
Nic si nepamatuju.
Ale ty fotky tam jsou.
- A ty nelžou. - Říká kdo?
Všechny jsou upravené. Jsou falešné.
- Všechny? - Jo.
- I ten polibek? - I polibek.
Je to uspěchané a špatné. Ten, kdo to dělal, by měl jít sedět.
Už sedí.
Nic si nepamatuješ, protože se nic nestalo.
Počkej, Alexi…
Ty fotky jsou možná upravené, ale políbili jsme se.
- Tys ho políbila? - Jo, na rozlučce se svobodou.
- Fotky jsou falešné, ale polibek… - Proběhl.
- Opila jsem se s holkama… - A bylas naštvaná, že jsem lhal.
Vím, že to není omluva za to, že jsem ho políbila.
Ale nic to neznamenalo.
Ale vím, že ty to bereš jinak.
Pochopím, jestli…
už mě nikdy nechceš vidět.
Nemusela jsi mi to říkat.
- Co? - Řekl jsem ti, že ty fotky jsou upravené.
Musela jsem ti to říct.
Miluju tě, Evo.
Miluješ mě pořád stejně?
Miluju tě ještě víc.
Evo, ty jsi ty.
Stavíš se svým pochybnostem a slabinám čelem.
Nedovolíš, aby tě něco zastavilo. Prostě jdeš.
Jsi silná a upřímná. Kéž bych byl jako ty.
Ale nejlepší, co můžu, je mít po boku ženu, jako jsi ty.
I když jsi byla opilá a políbilas svého ex…
Pořád chceš být se mnou?
Nic jiného nechci, zlato.
Miluju tě.
Když už vybalujeme pravdu, taky ti musím něco říct.
Co je, Alexi?
Chtěl jsem vyzvednout ty šaty, abych mohl na pracovní pohovor.
- To je skvělé, zlato. - Skvělé?
- Jak to šlo? - Můžu za všechen ten zmatek!
Nechal jsem tě o samotě a tou lží skoro zničil svatbu.
Abych se nestresovala.
- To není omluva. - Nikomu to neříkej.
Ale je to ta nejlepší omluva.
Zlato!
To je skvělé.
Myslel jsem, že mě zabiješ,
když zjistíš, že jsem ty šaty vyzvedl pozdě.
- Co? - Ale vyzvedl. A pak jsem je ztratil.
- Ty… - Ale našel jsem je. Nic se jim nestalo.
Chceš, abych dostala infarkt?
- To je úleva. - Uf.
Nemůžu tomu uvěřit.
- Alexi? - Ano?
- Alexi? - Jo?
Podívej.
Po tom všem nezničím naši svatbu tím, že se podívám.
Můžeš se podívat.
Ty šaty…
už jsou zničené!
Přeskočíme to?
Do toho!
Sakra, viděl jsem ty šaty.
Nepamatoval jsem si to. Proboha…
Byly nádherné.
Byly. No…
- Není jiná možnost - Mrzí mě to, zlato.
Je konec.
- Co? Jaký konec? - Není jiná možnost.
- Jak jako? - Musíš skočit do propasti.
- Co? - Postavit se šelmě.
Přemluvit Tatianu, aby mi dala šaty.
- Zabije mě. - Je to možné.
Ale když to zvládneš, vezmeme se.
Víš co? Zvládnu to. Vezmeme se.
A budeme žít šťastně až do smrti!
To doufám.
Vydrž.
Kdo je Suzana?
To je ředitelka te společnosti. Zavolám jí později.
Zbláznil ses? Poslechni si to, Alexi.
Hotovo, Alexi.
Přijďte zítra podepsat smlouvu. Tento týden se můžete stěhovat do Londýna.
Mějte se, hodně štěstí.
Do Londýna?
Jo, na tenhle detail jsem zapomněl. Ta práce je v Londýně, takže nic.
„Takže nic“?
- Jo. - Proč jako?
- Proč? - Kvůli mně?
Samozřejmě. Miluju tě. Neopustím náš život pro…
- Tvůj největší sen. - Ty jsi můj největší sen.
To, co máme, je skutečné. A skutečnost není nikdy dokonalá.
Chceš mít další imaginární život?
To žádná láska nepřežije, Alexi.
Budu tam muset být tři měsíce, možná rok, kdo ví, jak dlouho.
Můžeme jeden druhého ztratit a už se nikdy nenajdeme.
Je to možné.
Ale jinak to nejde, Alexi.
Chci se tě na něco zeptat.
Můžeš…
Nedělej to, Evo.
Můžeš…
si mě nevzít?
Miluju tě.
Lidé se berou, aby se ujistili, že jejich láska je věčná.
Jako by vám prsten nebo certifikát
přinesly diplom „Šťastně až do smrti“.
Ale nikdo neví, co se doopravdy stane.
Bereme se pro lásku.
Ale moje láska k Alexovi byla větší než moje touha si ho vzít.
LONDÝN
9 496 KM OD SAO PAULA
Díky. Čau.
Zdravím.
- Čau, kámo. - Čau.
KREATIVNÍ ŘEDITEL
Sakra. Všechno jsem zkazila.
Nevzdávej to. Je to poslední level.
Tak dobře.
Sakra.
- Poslední dobou ses moc neozýval. - Měl jsem dost práce.
Jo?
Setkal ses s někým?
Možná.
S kým, Alexi? Vyklop to.
S prezidentem společnosti. Hra je připravená na vydání.
Hezký.
Zkusíme to společně.
Raz,
dva…
Teď!
Gratuluji.
To je hezké.
Kdy bude vydání?
Až se vrátím do Sao Paula.
- Co? - Je ze mě kreativní ředitel Brazílie.
Cože?
Kdy přiletíš?
Alexi!
Vezmeš si mě?
Jasně že jo.
Hned teď.
- Teď? - Jo.
- Už nemůžu čekat ani minutu. - Nemám šaty.
Koupil jsem ti je.
- Šaty. - Tatiana pomáhala. Eunice vyrobila další.
Ale tyhle jsi neviděl, že ne?
Tentokrát ne.
- Počkej na mě. - Počkám.
Budu rychlá.
V Londýně, daleko od všeho, jsem přehodnotil celý svůj život.
Byla má vysněná svatba hloupá?
Dětinská?
Odpověď je ne.
Ale teď jsem chtěl na svatbě jen to důležité.
Sebe a Evu.
Jako právní zástupkyně…
Specializuje se na rozvody.
…vás nyní prohlašuji za muže a ženu.
- Můžeš políbit nevěstu. - Jo. Dej jí francouzáka.
Ukažte mi ty jazyky.
Když jsem navrhla zrušení svatby, bála jsem se.
Jak budou lidé reagovat. Že ho navždy ztratím.
Ale to je život.
Je to tak, jak můj táta vždycky říkával:
„Nesmíme se stydět být šťastní.“
KONEČNĚ SVOJI!
Překlad titulků: Beata Krenželoková