Jeg var der.
Vi var der.
Ved begyndelsen
af den tredje tidsalder.
Af en ny tidsalder.
Fødslen af Den Interstellare Alliance.
Et stolt øjeblik.
Et stærkt øjeblik.
Delenn? Pokkers.
Delenn!
-Ja, John. -Har du set mine blå sokker?
Der er en masse sokker lige derovre.
De er ikke blå.
Ja, god pointe.
De blå sokker er mine lykkesokker.
Alle sokker er lykkesokker, for så hurtigt, som du mister dem,
er det heldigt, du har nogen tilbage.
Du forstår det ikke.
Dette er sokkerne, jeg havde på, da jeg overtog Babylon 5.
Jeg syntes, det ville være symbolsk at have dem på,
når jeg forlader B5 for at overtage Alliancen.
Ingen vil vide det.
Jeg vil vide det. Jeg kan ikke gå derud uden dem.
Hvad vil du så, hr. præsident?
Gå uden sokker? Nej, selvfølgelig ikke.
Kom nu. Vi er nødt til at gå.
De venter på os.
Jeg siger bare, du ikke burde have udfordret mig.
Jeg vil ikke tale om det her.
Delenn, han har ikke nogen sokk...
Lad være.
HELD OG LYKKE HR. PRÆSIDENT og DELENN
Dette er en særlig udsendelse fra Interstellar Nyhedsnetværk.
To år efter, han vandt Skyggekrigen, skal kaptajn John Sheridan...
SHERIDAN REJSER PRÆSIDENT TAGER TIL MINBAR
...præsident i Den Interstellare Alliance,
forlade Babylon 5 for det, mange forventer, bliver sidste gang.
Han er i følge med sin kone på rejsen,
tidligere minbariambassadør Delenn, en anden veteran fra Skyggekrigen,
der begyndte, da udforskningsfartøjet Icarus...
ICARUS PÅ Z'HA'DUM NYE BILLEDER
...vækkede en højtudviklet race kendt som skyggerne
på deres hjemverden Z'ha'dum.
Da de genaktiverede deres krig mod vorlonerne...
SKYGGEKRIGENE SLAG MELLEM SKYGGE og VORLON
...satte konflikten Jorden i krydsilden
og truede med at ødelægge snesevis af verdener og dræbe billioner.
Da alt andet fejlede, kunne Sheridan afslutte krigen.
SKYGGEKRIGENE ENDER HISTORISK FIL: JANUAR 2261
Forsvind fra vores galakse!
SHERIDAN: SKYGGER og VORLONER HISTORISK FIL: JANUAR 2261
Ved ankomsten på Minbar vil Sheridan og Delenn
have bopæl i hovedstaden Tuzenor,
der vil være permanent hjem for Alliancen, der tæller 12 verdner.
Det følelsesladede øjeblik kan ses i hans øjne,
mens Sheridan siger farvel til den station, hvor han tjente,
nu under ledelse af kaptajn Elizabeth Lochley.
Held og lykke, John.
Under forberedelsen af denne udsendelse
bad vi gentagne gange præsident Sheridan om et interview,
men blev blot fortalt, at Sheridan ikke er fan af pressen for tiden og...
Hallo?
Er den her tændt?
John?
Herovre.
Hvorfor står du i skyggerne?
Jeg blev vel vant til det.
Sætter du spørgsmålstegn ved
alt dette?
Mig?
Nej, det er flere dage siden, jeg satte spørgsmålstegn.
Nu er det også udråbstegn og parentes.
Jeg er bare ikke sikker på, om jeg dur som politiker.
Jeg vil ikke bruge min tid på ceremonier,
at åbne indkøbscentre, give medaljer til folk, jeg ikke kan lide.
Benåde en kalkun.
Undskyld?
Thanksgiving.
Det er en stor højtid derhjemme.
Folk fejrer den ved at spise kalkuner.
Men det er en tradition, at én kalkun altid bliver benådet.
Det siger meget om din art, at I har baseret en hel højtid på,
at I ikke dræber noget for en gangs skyld.
Jeg ville bare fortælle dig, vi springer til Minbar snart.
-Du burde gøre dig klar. -Modtaget.
Delenn.
Jeg må indrømme, at jeg er lidt nervøs.
Men jeg ved, at jeg kommer igennem det.
Ikke, fordi jeg er den klogeste eller den bedste fyr til jobbet,
men fordi jeg ved, at du tror på mig.
Jeg har ikke brug for en Interstellar Alliance.
Jeg har ikke brug for stjernerne
eller nogen af de planeter, der kredser omkring dem.
Jeg har kun brug for dig, Delenn.
Du er mit univers.
Den lyseste stjerne på min himmel.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Gør dig nu klar.
Og jeg har en gave med til dig.
Gør dig nu klar.
Og jeg har en gave med til dig.
Tak, fordi du kom, hr. præsident.
Jeg fik at vide, at Satai Delenn også ville komme.
Hun er lidt forsinket,
men hun kommer, før vi er færdige.
Godt.
Du er vel faldet godt til i løbet af de seneste uger?
Ja. Jeg har pakket ud, fundet mine blå sokker,
faldet til, kommet over tidsforskellen
og er generelt helt okay.
Fantastisk. Vi sætter pris på, at du er her.
At du bliver bedt om at godkende
et nyt strømsystem kan virke trivielt.
Nej. Slet ikke, Trudan.
Jeg kan godt lide at åbne indkøbscentre.
Hvad er et indkøbscenter?
Det er lige meget.
Det vigtige er, at jeg har fået at vide,
dette vil generere strøm til hele Tuzenor
med en brøkdel af den forurening, som de tidligere generatorer har udledt.
Jeg kunne umuligt være mere begejstret.
Tak. Ja, mange tak.
Denne vej, tak.
Tak. Ja, mange tak.
Denne vej, tak.
Hr. præsident? Kommer du?
Ja, jeg kommer.
En af mine venner sagde engang, at fremtiden er omkring os,
ventende i øjeblikke med omstilling
for at blive født i øjeblikke af åbenbaring.
Dette må være sådan et øjeblik
for Minbar og minbarifolket.
BLA, BLA, BLA!
Så er det vist nu, vi sætter fut under denne skønhed.
Sætter fut under en skønhed?
Find "tænd"-knappen.
Ja. Indled fase et.
Den eksperimentelle proces, der bruges af dette nye strømsystem,
vil blive brugt af alle medlemsverdner i Den Interstellare Alliance
og vil være afgørende for udviklingen i flere...
Indled fase et.
...afgørende for udviklingen i flere civilisationer på kanten af...
Fase to aktiveret.
Hr. præsident. Er du okay?
Nej. Der er noget galt.
Vi bør hente hjælp.
Er du...
Trudan. Hvilken slags energi bruger dette anlæg?
Det stod i meddelelsen.
Ingen læser pressemeddelelser!
Hvad er den forbandede energikilde?
Tachyoner.
Åh, pokkers!
Når vi rejser gennem tiden,
passerer vi igennem store bølger af tachyonimpulser.
Man kan rive sig løs fra sin tid medmindre, der er et anker.
Disse vil forhindre jer i at drive.
Og beskytte jer.
Tidsforvrængning kan gøre forfærdelig skade.
I må slukke for systemet.
Det kan vi ikke. Når det starter,
kan det ikke stoppes, før det når fuld...
Så få mig ud herfra, før jeg...
Før du hvad?
Lennier, få os ud herfra.
Hans stabilisator er ramt!
-John! -Nej!
Hvad skete der med ham?
Tidsstabilisator beskadiget.
Han har revet sig løs i tiden.
Zathras advarede. Men ingen lytter til Zathras.
Hvad mener du med revet sig løs?
Hvor er han? I fortiden? I fremtiden?
Kan ikke sige.
Hvis jeg siger, ved jeg, men jeg ved ikke.
Så kan ikke sige.
Det sker igen.
Jeg river mig løs fra tiden.
Er der noget, jeg kan gøre?
Har du en tidsstabilisator?
En hvad?
Det tænkte jeg nok.
John?
Denne vej. Skynd jer!
Du må hellere løbe.
-Hvad? -Løb.
Løb!
Nej!
Nej.
Delenn!
Nej. Bliv væk!
Delenn, nej!
Løb!
Den sværeste del af at beskæftige sig med Pak'ma'ra,
der, som I ved, er ådselædere,
er den metanrest, de efterlade, som kan være...
Være...
Gå ikke i panik. Lad være...
Løb!
Hvad?
Fedt setup.
Undskyld, jeg ødelagde dit klasseværelse.
Det sker.
Du skulle bare vide, hvad der sker, når man arbejder med rumvæsenmedicin.
Så universitetet har stor tålmodighed med mig.
Jeg er bare glad for at se, at du har det godt.
Her er testresultaterne.
Det ser ud til, at din teori var korrekt.
Ja, altså,
tidsrejse, kraftigt lys plus bang
er lig med at rive sig løs i tiden.
Hvor langt sagde du, at jeg sprang?
Det er 18 år siden, du forlod B5.
Kan jeg ringe til mig? Fremtidige mig?
Det ville være underligt.
Hej, mig. Det er mig.
Det er måske ikke klogt.
Problemer med tidslinjen kan lave ballade.
Du sagde, at disse flashbacks startede, da du forlod Babylon 5.
Ja. Hvorfor?
Det er muligt, der er en forbindelse.
Tidsstabilisatorer kom fra planeten under B5.
Epsilon 3. Det ved jeg.
Det er muligt, at når du bevægede dig udenfor radius
af den teknologi, Zathras brugte til tachyonfeltet,
så begyndte effekten af fortage sig, jo længere du kom væk,
og din stabilitet i tidsstrømmen blev reduceret.
Da du så blev ramt af det tachyonflow på kraftstationen.
-Bang! -Bang!
Måske et stort bang.
Prøverne viser også, at du er ude af fase.
Ude af fase? Hold da op!
Det er slemt.
Du aner ikke, hvad det betyder, gør du?
Ingen anelse.
Det betyder, at jo længere du er væk fra din egen tidslinje,
desto mere vil du begynde at glide.
Ikke kun ind i fortid og fremtid, men endda andre virkeligheder.
Tidslinjer i parallelle verdner.
Ligesom vores på mange måder, men også forskellige.
Hvordan løser jeg det?
Kan jeg løse det?
Du må tage tilbage til Babylon 5, så ned til Epsilon 3, find Zathras.
Zathras?
Jeg vil hellere blive udslettet.
John.
Hver gang jeg tænker på ham, får jeg en smerte bag mit venstre øje.
Jeg tror, ophidselse kan fremskynde tidshoppene.
Og det siger du først nu?
John! Lyt til mig!
Kvantefysik siger, at observatøren påvirker det observerede.
Du kan muligvis finde vej tilbage ved at huske præcis,
hvad du tænkte på, da du forsvandt fra din tidslinje.
Hørte du mig? John? Hørte du mig?
Hvad var det?
-Garibaldi. -Er du okay?
Jeg har det fint. Men du gik glip af ham.
Pokkers også.
Klarer han sig?
Det ved jeg ikke. Jeg ved ikke, om nogen af os klarer det.
Men det værste er...
Jeg løj for ham, Michael.
Jeg sagde, han sprang 18 år i stedet for 23.
Jeg kunne ikke bære at fortælle ham, at han døde for tre år siden.
Ved du, hvor eller hvornår han tager hen?
Jeg aner det ikke.
John?
Far?
Du burde have fortalt, at du kom.
Jeg kunne have lavet noget særligt til middag.
Jeg er lige så overrasket som dig.
Jeg kan godt lide skægget.
Tak.
Jeg var ikke sikker på det i starten, men jeg tror, det bliver bedre med tiden.
Det gør de fleste skæg.
Hvor er mor?
Hun tog ud for at handle. Hun kan komme tilbage når som helst.
Underligt spørgsmål. Hvilken dato er det?
Syttende januar.
Hvilket år?
Det er en lang historie.
Det er 2258. Hvorfor?
Det år, jeg overtog kommandoen på Babylon 5.
En menneskealder siden.
Jeg troede, det kun var et par uger.
Tid er noget mærkeligt noget.
Jeg glemmer nogle gange, hvor meget jeg elsker dette sted.
Kan du huske, da du for vild i majsmarkerne?
Nogle ting glemmer man ikke.
Far!
Jeg mistede orienteringen.
Solen var lige over mig, man kunne ikke skelne øst og vest.
Og jeg begyndte at gå i panik,
hvilket kun gjorde situationen værre.
Jeg tænkte: "Okay, hvis panik ikke hjælper,
så vil det måske virke at bevare roen."
Jeg tænkte på dig og mor,
hvor højt jeg elskede jer og dette sted.
Det var, som om jeg kunne føle, hvilken vej jeg skulle gå.
Og det gjorde jeg.
Jeg fulgte den følelse hele vejen hjem.
I lang tid efter det
gik jeg derind en gang om ugen for at fare vild med vilje.
Blot for at bevise overfor mig selv, at jeg altid kunne finde hjem.
Hvorfor stoppede du?
Jeg blev høj nok til at se over majsen.
Perspektiv ændrer vel alt.
Der er din mor. Jeg må hellere hjælpe hende med at lande.
Du ved, hvordan hun er til parallelparkering.
Hun vil godt nok blive overrasket over at se dig.
Jeg elsker dig, far.
Det ved du godt, ikke?
Jeg elsker jer begge så højt.
Så elsker vi vel også dig, søn.
Hvad fanden?
Hvor fanden er jeg nu?
Jeg kan næsten ikke trække vejret.
Icarus!
Skyggekrigen, der begyndte, da udforskningsfartøjet Icarus
vækkede en højtudviklet race kendt som skyggerne
på deres hjemverden Z'ha'dum.
Nej.
Stop!
Hvad i...
Stop! Vent!
Hvordan...
Det er der ikke tid til. Du må...
Du er nødt til at...
Her, træk vejret.
-Hvem er du? Hvad laver du her? -Det er lige meget.
Der er ingen tid at spilde.
Vi troede, vi var de første.
Det er vi.
Vi har vist en, der prøver at snyde.
Udforskningsteamet, hvor er de?
De gik ned i byen,
de sagde, de fandt en indgang til en stor bygning.
-Få dem tilbage. -Hvad?
Lyt ikke til ham. Det...
Få dem tilbage!
Lad dem ikke røre noget!
Vi er indenfor. Der er noget her.
Kom tilbage til basen. Lige nu.
Hvem er du?
Det er for sent. Vi er allerede langt inde.
Væggene... Væggene bevæger sig.
Der er noget bag dem.
Vi...
Vi er ikke alene.
De kommer imod os! De er...
For sent.
Der må være en lyskontakt her et sted.
Hvor var Moses, da lyset gik ud?
I mørket.
Fandt dig.
Babylon 5!
Jeg klarede det.
Nu må jeg bare tage ned til Epsilon 3
eller få Zathras herop.
Jeg ved ikke, hvad der er værst.
Okay.
Ikke godt.
Civile og ambassadepersonale først.
Gentager, dette er en fuld evakuering.
Stationspersonel og beboere
skal møde ved anløbsbro et til ni omgående.
Civile og...
Hvad foregår der? Hvor er kaptajn Lochley?
Lochley? Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Vi er nødt til at komme væk herfra. De kommer igennem.
Hvis Lochley ikke har kommandoen, hvem har så?
Dette er kommandør Jeffrey Sinclair på Babylon 5.
Vi er under angreb og evakuerer alt mandskab.
Vi anmoder om omgående assistance fra skibe i denne sektor
til at opsamle overlevende.
Langdistancekommunikation er nede.
-Kom nødsignalet ud? -Det tror jeg.
Bliv ved med at sende på kortdistance, så længe vi kan.
Vi må få alle væk fra stationen.
Sig det til dem.
Her kommer de. I formation. Alfagruppe, dæk jeres ryg.
Våbnene når ikke igennem.
Vi må tættere på. Følg mig ind.
Hvor lang tid har vi?
Ikke længe. Skyggeskibene tager os tre til en.
Vi har bordekapsler på hele skroget.
Hvis de bryder igennem til anløbsbroerne,
før vi får alle ud herfra...
Så må vi sørge for, at det ikke sker.
Garibaldi, mød mig ved anløbsbro et.
Tag alle med, der er villige til at blive.
Modtaget.
-Jeff... -Tænk ikke på mig.
Gør, hvad du må, bare få vores folk væk herfra.
Også dig, Susan.
Afsted til rumfærgerne. Jeg styrer det herfra.
Det er en ordre. Afsted!
Alt ender.
Jeg er ikke bange.
Kom an.
Dette er kommandør Jeffrey Sinclair på Babylon 5.
Vi er under angreb og evakuerer alt mandskab.
Vi anmoder om omgående assistance fra skibe i denne sektor
til at opsamle overlevende.
Dette er Babylon 5.
Vi er under angreb
og anmoder om assistance fra skibe i denne sektor.
Vi har en indtrængende.
Du valgte det forkerte tidspunkt at være blind passager.
Jeg er ikke... Jeg er fra Jordværnet.
Ikke uniformen.
-Pensioneret... -Fjenden er i blå sektor, 30 sekunder.
Du har 20 sekunder, hr...
-Sheridan. -Udnyt dem.
Jeg blev ramt af et tachyonfelt. Rev mig løs i tid og rum.
Femten sekunder.
Jeg ledte B5 under Skyggekrigen.
Men hvis du har ansvaret her,
så må dette være en slags alternativ tidslinje.
Det betyder ikke noget. Vi er nødt til at få vores folk ud,
ellers er de lige så døde i denne tidslinje,
som de ville være i din.
-Og det er du også. -Ja, det regnede jeg med.
Ved du, hvordan man bruger sådan en?
Selvfølgelig gør jeg det.
Ved du, hvad et endeligt slag er?
Ja.
Godt, for du er med i et.
Eftersom du har kæmpet mod dem før,
kan vi så stoppe dem i nærkamp?
De er en million år foran os.
-Er det et "nej"? -Det er et "nej".
Her kommer de.
To nede. Godt gået, Alfa syv.
Lad os flyve forbi igen.
Nej!
Dette er Babylon 5.
Vi er under angreb. Vi har brug for skibe til de overlevende.
Hvis I kan høre min stemme, vi har brug for hjælp...
...til at redde dem.
De kommer igennem.
Gentager. De kommer igennem.
Dette er Jordalliancens station Babylon 5.
De er over det hele.
De slår os ihjel.
Kan nogen høre mig?
Kontrolcenter. Dette er anløbsbro ni.
Den sidste rumfærge er sendt afsted.
Vi fik dem ud, men...
Der er ingen redningsskibe i nærheden.
Ingen skibe, springporten er ødelagt,
ingen i nærheden, der kan hente rumfærgerne.
De er skydeskiver.
De dør, vi dør,
I dør!
Ivanova? Svar mig.
Det tror jeg, hun lige gjorde.
Susan har ret.
Når skyggerne har taget stationen,
så vender de rundt og ødelægger rumfærgerne
og dræber alle, før hjælpen kan nå frem.
Vi kan bremse dem, men det er alt.
Nej, der er noget andet.
Kraftkernen.
Deres skibe kredser om stationen indenfor eksplosionens rækkevidde.
Sprænger vi kernen, dræber vi dem alle
og giver hjælpen tid til at nå frem.
Jeg ved, hvordan man gør det.
Det gør jeg også.
Dine folk ved ikke, hvem jeg er.
De vil ikke kæmpe for mig, men de vil kæmpe for dig.
Jeg gør det.
Vi holder dem stangen, så længe vi kan.
Flink fyr. Hvad hed han?
Det kan jeg ikke huske.
Pokkers, en til.
Jeg håber, koderne er de samme,
ellers vil jeg ligne et fjols.
Koder godkendt.
Omgå sikkerhedsprotokoller.
Bekræftelse påkrævet.
Omgå alle sikringer på fusionsreaktoren?
Bekræftet. Aktiver destruktionssekvensen.
-Destruktionssekvensen? -Ja.
Har du det okay?
Jeg har det fint.
Det er ikke bare, fordi du har en dårlig dag?
Nej. Bare gør det.
Bekræftet. Specificer nedtælling til destruktion.
Ingen.
For at sikre forsætlig destruktion
må den endelige aktivering indtastes i korrekt rækkefølge.
Du kunne ikke have sat dem lidt tættere på hinanden?
Vi er alle ofre for vores programmering.
Jeg sagde jo, jeg havde ham på kornet.
Det var unødvendigt at klemme hans neuroner.
Jamen,
at klemme hans hjerne gjorde mig i bedre humør.
-Jeg ved, hvad du er i gang med. -Hvordan?
Jeg er telepat. Jeg...
Du kender mig.
Eller en version af mig.
Så ved du, at jeg er nødt til at nå det håndtag.
-Vi står bag dig. -Og løber med dig.
Også det.
Afsted!
Nej, ikke nu!
De overlevende, de må komme væk.
Mange af dem er mit folk.
Bare rolig. Vi sørger for det.
-Skal vi? -Hvorfor ikke?
Jeg kom for sent til den sidste rumfærge,
og jeg er i humør til at sprænge noget i luften.
G'Kar!
Kan du?
Ikke sådan her.
Jeg tror, det vil kræve os begge.
Det har været en ære at kæmpe ved din side.
Hjælp mig nu bare med det håndtag.
Hvad...
...laver du her?
Jeg klarede det.
Jeg kom tilbage til min egen tidslinje.
Klarede hvad?
Skulle du ikke være på Minbar?
Jeg har meget at forklare og ikke megen tid.
Så jeg vil tale rigtig hurtigt,
og du starter en rumfærge. Lige nu.
Må jeg klæde mig på først?
Undskyld, jeg...
Selvfølgelig.
Så venter jeg bare i det andet rum.
Jeg er okay.
Dette er kaptajn Elizabeth Lochley til modtagere på Epsilon 3.
Dette er en nødsituation.
Vi er i indflyvning.
Præsident Sheridan er med mig.
Vær venlige ikke at skyde os ned,
før vi har haft mulighed for at forklare situationen.
ADVARSEL: VÅBENSIGTE LÅST
Og skyd os ikke ned bagefter.
Bare lad være med at skyde os ned, okay?
Jeg har aldrig mødt Zathras før.
Jeg er lidt spændt ved tanken.
Nå? Det vil ikke vare ved.
Der er du.
Hej, Zathras.
Nej, ikke Zathras.
Zathras.
Der er ni af dem, alle hedder Zathras.
Zathras.
Og du er Den Udvalgte.
-Hej. Jeg er... -Ikke Den Udvalgte. Denne vej. Hurtigt.
Må jeg slå ham? Bare én gang.
Jeg sagde det jo.
Ting ændrer sig, siden første Zathras mødte Den Udvalgte.
Nu er han borte i tiden.
-Og borte i r... -Sig det ikke!
Selv nu, mange problemer med ophavsret.
Så der er stadig ni af jer tilbage, er det korrekt?
Nej.
Store Maskines replikatorsystem har haft meget travlt.
Se.
Zathrii.
Mange hilsner til Den Udvalgte
og nogle hilsner til Den ikke-Udvalgte.
Skyd mig. Skyd mig nu.
Du er i alvorlig fare.
Delenn, nej!
Løb!
Nej!
Den Udvalgte har ikke kun revet sig løs i tiden
og den ting, vi ikke kan nævne.
Du bevæger dig mellem tidslinjer.
Universer, virkeligheder.
Ja, den del har jeg regnet ud.
-Hvordan er det farligt? -Ikke kun for dig.
For alt.
Kvantefysik siger, at observatøren påvirker det observerede.
Partikel er kun partikel, når du ser på den.
Se væk, og den bliver en bølge.
Se tilbage, så bliver den igen en partikel.
Som i ethvert andet forhold kan partikler ikke slå sig ned.
-Hun kom sammen med dig. -Jeg havde brug for et lift.
Kom til sagen.
Store Maskine viser, du nu er et kvanteperspektiv.
Du er nu observatør.
Jo flere virkeligheder du ser, desto mere virkelige bliver de for dig.
Desto mere vil de kollapse,
ødelægge hinanden i forsøget på at blive en helhed.
Snart, alle verdner væk,
alle tidslinjer væk,
alle virkeligheder væk,
alle universer væk,
alle zathrii væk.
Slemt for Zathras.
Men alle ting er slemme for Zathras.
-Har du hørt om Big Bang? -Ja.
Dette vil blive Big Stilhed.
Slutningen på alt.
Du ved godt, jeg bare kom efter en tidsstabilisator, ikke?
Tidsstabilisator ikke nok.
Må stabilisere dig i tid, rum og virkelighed.
Kræver stor opgradering fra Store Maskine.
Omfattende ny teknologi.
Hvor lang tid tager det?
Ti minutter.
Det er derfor, den kaldes Store Maskine. Ikke Helt Okay Maskine.
Zathras laver kaffe, mens Zathras venter på Zathras.
Hvorfor er det, at de fleste verdner, jeg har været i indtil videre,
har haft noget at gøre med Skyggekrigen?
Kvantesandsynligheder bøjer sig for dit kvanteperspektiv.
Skyggekrigen var en stor del af dit liv.
Du tiltrækkes af det, du føler.
Tiltrækkes af dit hjerte.
Som min far, hjem, Babylon 5, mine venner.
Ja. Zathras har ingen venner.
Kun langsomme insekter og lommeuld.
Her. Zathras viser dig det.
Nej, ikke så hurtigt.
Prøv at bevare roen.
Ophidselse gør springene hurtigere.
Den ting, jeg så den før.
Følger efter mig.
Bliv væk!
Nej. Bevar roen.
Prøv at holde fast.
Gå ikke i panik!
Ingen lytter til Zathras.
Okay. Uden tvivl tilbage på Jorden.
Men hvor er alle henne?
Hallo?
Er her nogen?
Herovre, kaptajn Sheridan.
Ude af uniform ser jeg.
Godt. Værsgo, sid hos os.
Jeg troede, du var død.
Ja, det er der mange, der siger.
Bare én centauris mening,
men hvis du ser sådan ud død, må jeg sige, det klæder dig.
Vi hørte, din rumfærge blev ødelagt,
da du prøvede at kontakte vorlonerne
i det, jeg korrekt sagde, ville være et håbløst forsøg på
at tale dem fra det, der vil ske om...
Om hvad?
To minutter og 47 sekunder.
Hvad vil der ske? Hvor er alle henne?
Det kommer an på, hvor de vil være, når det slutter.
De fleste er vel hjemme
med deres kære
eller andre steder, der betød noget for dem i livet.
Kirker, indkøbscentre, bowlingbaner.
Barer, kasinoer.
Vi fortalte det til mange i de sidste timer,
efter vi fandt ud af, at vi ikke kunne forlade planeten
uden at blive udslettet.
"Tag til Jorden," sagde Centaurum.
"Lav en aftale.
Måske kan du redde begge vores verdner."
Idioter.
Nu er jeg fanget her.
Men jeg måtte vel prøve.
Vil nogen her tale fornuft?
Han er i fornægtelse eller chok. Jeg bebrejder ham ikke.
Hvor er bartenderen?
At vi tabte Skyggekrigen, var ikke din skyld.
Du gjorde alt, hvad du kunne.
Selv med vorlonerne var oddsene imod os.
Vent. Tabte vi krigen?
Vandt skyggerne?
Se, man kan se en tanke tage form bag hans øjne.
Goddag, lille ven. Pænt af dig at komme.
Den er helt alene derinde, den stakkel.
Fordi vorlonerne var vores allierede,
regnede ingen med, at det var dem, der ville give os nådestødet.
Men det giver mening.
I århundreder herhjemme
brændte slagne hære afgrøder og forgiftede brønde under tilbagetrækning
for at sørge for, at sejrherrerne ikke kunne bruge dem.
Skyggernes indflydelse på Jorden er betydelig.
Og vorlonerne er virkelig dårlige tabere.
At ødelægge verdner, der er venligt stemte over for skyggerne, er et godt træk.
For Centauri Prime, for Jorden.
For os? Ikke helt.
Men universet er ikke perfekt. Vel?
Vil de tilintetgøre Jorden?
Og de vil ikke engang affyre et skud.
De mener åbenbart, at I ikke er kuglen værd.
I øjeblikket er jeg enig.
Deroppe et sted lige nu
er en vorlonsk planetdræber på vej i position.
Det kræver meget energi at flå en planet så stor som Jorden i stykker.
Så de har besluttet at bruge noget, der vil kræve mindre energi,
fordi den kun er kvart så stor.
Månen.
Åh gud! De vil ramme os med Månen.
Med ét gæt.
Set fra den lyse side,
så har vi i det mindste en god udsigt til showet, ikke?
Jeg sagde...
Bliv...
Bliv væk.
Bliv væk!
John!
Det er noget, man ikke ser hver dag.
Hvad er det, I mennesker siger?
Åh, ja.
Så er den potte ude.
Det bliver værre hver gang.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg har, før...
Hvad fanden er det her?
Hvor blev stjernerne af?
Du ligner en, der har brug for en ven,
min ven.
G'Kar?
Hvis det er den, du ser, så ja.
Hvad er dette sted?
Kanten af alt.
På den side, intethed.
Stilhed.
Tomrummet.
På den side,
alt.
-Randen. -Et af mange navne for det.
Sidste gang, jeg så G'Kar,
min G'Kar,
var han på vej mod Randen for at finde ud af,
hvad der var på den anden side.
Det gjorde han.
Er han i live?
Død?
Han er,
som jeg er,
som vi er.
Og vi ønskede at møde dig på Randen.
Ved afgrunden af slutningen på alt.
Hvis jeg er så farlig, hvorfor så ikke dræbe mig?
Det ville gå imod formålet med alt dette.
Mod det store eksperiment.
Bevidsthed.
Uden det er der ikke noget formål.
Hvis et univers bliver til,
og ingen er der til at se det,
at tænke over det,
at give det mening,
eksisterer det så virkelig?
Dette kan ikke være, hvad det skal være
uden nogen til at se det.
Kvantefysik.
Observatøren påvirker det observerede.
Uden observatøren kan det observerede ikke findes.
Det er hemmeligheden, den manglende brik.
Foreløbig er du den observatør.
Og hvis jeg dør...
Dør alt. Ja.
Minbarifolket tror, at universet er bevidst.
At det ser igennem os, så det kan prøve at regne sig selv ud.
At give sig selv mening.
Ja.
En uendelighed af øjne og sind og hjerter
vendt mod et enkelt spørgsmål.
Én gåde over alle gåder.
Et ord.
Som er?
"Hvorfor?"
De tror også,
at mens universet normalt taler gennem os,
så benytter det nogle gange en mere
direkte tilgang.
Gør de?
Gør de virkelig?
Bevidstheden må selv finde vej,
finde sin egen sti uden indblanding.
Kun sådan kan barnet overgå forælderen.
Hvis jeg griber ind,
bliver eksperimentet meningsløst
ligesom mig.
Så jeg vil blot sige dette:
I alle virkeligheder,
alle universer,
i alt af alt
er der ingen større kraft end kærlighed.
At flå i stykker er let.
Ødelæggelse og had er let,
og derfor varer det ikke.
Det, kærlighed holder sammen, kan aldrig skilles ad.
Selve universet og alle ting i det
bøjer sig for den kraft.
Som du siger, påvirker observatøren det observerede.
Og når det øje ser gennem kærlighed,
er alt muligt.
Det var alt, hvad jeg kom for at sige.
Jeg håber, det er nok.
Men jeg har så mange spørgsmål.
Og det er dødelighedens storhed og vidunder.
Jeg kan ikke klare meget mere af dette.
Lennier?
Lennier.
Jeg... Ja?
Du må hjælpe mig.
Selvfølgelig.
For jeg har det ikke så godt.
Vand.
Hvilket år er det?
147.923 efter obadikalenderen.
Nej, ikke minbariår. Jeg er ikke i stand til at regne det om.
Ligesom celsius og fahrenheit.
Og hvorfor bruger vi stadig dem?
Her. Det her vil hjælpe.
Nå? Det tvivler jeg på.
Jeg burde kalde på vagterne.
Bare giv mig et øjeblik.
Jeg klarer mig, når rummet holder op med at snurre rundt.
Men stationen snurrer hele tiden for at skabe tyngdekraft.
Dårligt tidspunkt at nævne det.
Jeg vil have det noteret, at jeg ikke rørte ham.
Og jeg vidste, at han ikke kunne være dig,
for jeg havde lige sagt farvel til dig ved transportrøret.
Åh, mit hoved.
Han er vågen.
Du må hellere se det her.
Godmorgen.
Dette bliver bare bedre og bedre.
Alternative virkeligheder.
Selvfølgelig ville der være en udgave af mig.
Hvem skulle du så være?
Jeg er dig.
Mig. En anden version af dig.
Du er en anden version af mig, eller...
Det er en lang historie.
Hvor meget tid har du?
Gå bare i gang.
Niks. Tror ikke på det.
Men det behøver jeg heller ikke.
Hun er her.
Briefede du hende?
Om noget så kompliceret? Det var en lang briefing.
Fair nok.
-Lyta, denne mand... -Hvis det er et menneske.
...er enten sindssyg, en spion, en lejemorder, der skal tage min plads,
eller han taler sandt.
Tag et kig indeni hans hoved, og fortæl mig, hvad der er op og ned.
Jeg prøver.
Samtykker du til scanningen?
Ja.
Dette føles måske lidt mærkeligt.
Nå?
Han taler sandt.
Han har endda mødt en alternativ udgave af mig.
Jeg døde åbenbart heroisk.
Okay, hør nu. Vi er nødt til at...
Og der er noget andet.
Der er noget i hans sind om en Skyggekrig.
Ja.
Hvad er det?
Skyggekrigen?
Har I aldrig...
Har I ikke haft Skyggekrigen?
Hvor længe har du haft kommandoen over B5?
Snart to år. Hvorfor?
Og ingenting?
Ingenting af hvad?
Interplanetariske Ekspeditioner drog til en uopdaget verden,
vækkede en hel civilisation.
IPX lukkede ned for ti år siden.
Så...
Så de tog aldrig til Z'ha'...
Z'ha'-hvad?
Boom.
Z'ha'boom?
Du hørte mig.
-Hvad er det for et navn? -Ikke mit ansvar.
Og det er ikke vigtigt lige nu.
Hvis jeg hopper én gang til, kan det være sidste gang for alle.
Hvad gør vi?
Kontakt Zathras.
-Hvem? -Zathras.
Han arbejder for Den Store Maskine på Epsilon 3.
Hør, hvem du end er,
hvis der boede nogen ved navn Zathras på Epsilon 3
eller en Stor Maskine,
ville vi have vidst det.
Sheridan. Sig frem.
Kaptajn, et skib beder om tilladelse til at dokke.
Det er...
Jeg ved, det lyder tosset, men det er fra Epsilon 3.
Han siger, han hedder Zathras.
Arbejder for Den Store Maskine.
Ja. Ingen lytter til Sheridan.
Vi møder ham ved anløbsbro ni om ti.
Fem ville være bedre.
Skynd dig. Ikke meget tid.
Sheridan til Ivanova.
Stop al indgående trafik. Vi har en situation.
Modtaget.
Hvordan fulgte du efter mig?
Zathras fulgte ikke.
Jeg er anden Zathras.
Alle zathrii forenet gennem tid og rum.
Vi bruger et kvantekommunikationssystem.
Holder kontakten, på fødselsdage for eksempel.
I en virkelighed betragtes vi som meget smukke.
Stjernerne der lyser ikke særlig stærkt.
Her. Tag stabilisator hurtigt.
Tryk på den røde knap.
Den gør ikke noget.
Du er sidste komponent.
Kvanteobservatør må føle vejen tilbage.
Fokuser på det, du tænkte på, da det første skift skete.
Stephen sagde det samme.
Men jeg kan ikke huske det.
Zathras tror, du kan.
Og det gør hun også.
Jeg tænkte på Delenn.
Jeg tænkte på dig og mor.
Hvor meget jeg elskede jer og dette sted.
Og det var, som om jeg kunne føle, hvilken vej jeg skulle gå.
Jeg fulgte den følelse hele vejen hjem.
Jeg tænkte på, hvor meget jeg elskede min kone.
At jeg bare ønskede at holde om hende én gang til.
At du ikke vidste, hvor du var, eller hvor du skulle hen på kvanteniveau,
gjorde det umuligt at finde vej hjem.
Du er så langt på afveje,
at du ikke kan finde vejen tilbage alene.
Men du er ikke alene.
Da hun kom til os, sagde vi til hende: "Stor fare,"
men hun insisterede.
Så vi lavede to.
Hun har jagtet dig på tværs af tid og rum lige siden,
aldrig givet op, aldrig overgivet sig.
Han sagde, at kærlighed er den mest magtfulde kraft i universet.
Kærlighed er alt.
Kom hjem til mig, John.
Jeg er her, John.
Jeg er her. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker dig!
Og...
Jeg kommer...
...hjem.
Kom.
Stadig Den Udvalgte.
Jeg må hellere gå.
Vi er nødt til at tale sammen.
Du skulle have set det, ambassadør.
Den rå kraft i skabelsen selv.
Lige der foran os.
I et øjeblik troede jeg, vi var færdige.
Men så sagde han:
"Kærlighed er den mest magtfulde kraft i universet."
Og pludselig var de væk.
Han tager ikke fejl.
Kærlighed er en stærk ting.
At følge ham gennem tid og rum og sætte sit eget liv i fare.
Det lyder som nogen, jeg gerne vil møde en dag.
Måske vil du det.
Én ting generer mig.
Han talte om de her skygger.
Z'ha'boom.
Siger det dig noget?
Nej. Jeg er sikker på, det er ingenting.
-Muligvis. -Kaptajn Sheridan.
Hvor lang tid går der, før anløbsbroerne er klar?
Jeg må komme afsted.
Også mig. Og mine grunde er dobbelt så vigtige som hans.
Reparationerne er næsten færdige. Så det bliver snart.
Hvorfor er du altid så fjendtlig?
Jeg er ikke fjendtlig.
Bare ihærdigt selvbevidst.
-Klør ni? -Nej.
-Ruder dronning? -Nej.
-Es... -Nej!
Måske projicerer du ikke kraftigt nok.
Jeg projicerer på fuld P5. Det er ikke problemet.
Problemet er, at telepati kræver to sind.
Undskyld?
Ingenting. Fortsæt.
Spar ti.
Dræb mig nu.
Har du ikke et andet sted at være?
Nej.
Mit folk vil ikke hvile, før centauri undskylder
for angrebet på vores handelsruter og betaler erstatning.
Vanvid!
Dr. Franklin. Godt.
Jeg har en temmelig grim vækst, der skal fjernes.
Den står ved siden af mig.
Tal til håndleddet, hånden lytter ikke.
-Hr. Garibaldi? -På et andet tidspunkt, Londo.
Uanset, hvad det er, burde det være i snor.
Du mener, hele verden bør være i snor.
Det er nok rigtigt.
Så vi er enige.
Du tager os med derned og viser os Den Store Maskine.
Og møde andre Zathras.
Ja. Andre Zathras.
Nej, ikke Zathras. Zathras.
Dette er kommandør Susan Ivanova fra Babylon 5.
Vi undskylder for den forsinkede transmission.
Men nogle gange kommer livet i vejen.
Anløbsbroerne er klar til opsendelse og landing.
Babylon 5 er online igen, og vi er kommet for at blive.
Kom så.
FOR FRAVÆRENDE VENNER STADIG STÆRKE I HUKOMMELSEN