‎Hai, grăbește-te!
‎Hai!
‎Bine, să mergem!
‎Du asta!
‎Suntem bine. Hai!
‎Să mergem!
‎Să nu aluneci!
‎SIRENA
‎ALERTĂ DE RAID AERIAN
‎Hai! Du-te!
‎- Să mergem! ‎- Hai!
‎- Să vă văd! ‎- Acoperiți-ne!
‎- Suntem bine! ‎- În spate!
‎Stați de pază!
‎Să ne păzească una dintre noi.
‎E o capcană dedesubt. Ține minte asta!
‎Prinde-o!
‎Scoate-o!
‎SIRENA
‎FRUMUSEȚI PERICULOASE
‎POMPIERI
‎SPORTIVI
‎CASCADORI
‎BODYGUARZI
‎SOLDAȚI
‎POLIȚIȘTI
‎ȘASE PROFESII
‎Am venit să văd ‎câte sunt mai puternice decât mine.
‎E în regulă.
‎Min-seon, te descurci grozav!
‎Femeile sunt foarte puternice.
‎Am vrut să-mi încerc limitele.
‎PENTRU ONOAREA PROFESIEI LOR
‎VOR CONCURA
‎ÎN ACEASTĂ LUPTĂ
‎PENTRU SUPRAVIEȚUIRE
‎Cine ne va înfrunta?
‎INSULA MISTERIOASĂ
‎BAZE SECRETE
‎Am simțit că-mi fierbe sângele.
‎- Ai grijă la cap! ‎- Acolo sus!
‎E război.
‎Cartof!
‎APĂRĂ-ȚI BAZA
‎Te voi distruge.
‎CAPTUREAZ-O PE A LOR
‎Te vom distruge.
‎- Cartof! ‎- Ține-o!
‎CINE VA OCUPA TOATE CELE 6 BAZE
‎O țin eu. Haide!
‎ȘI VA CUCERI INSULA?
‎- Prinde-o! ‎- În spatele tău!
‎DEPĂȘEȘTE-ȚI LIMITELE
‎Am eliminat una!
‎ȘI TRECI PESTE GRANIȚELE LOR
‎SIRENA: SUPRAVIEȚUIRE PE INSULĂ
‎INSULA DE FOC
‎PERICOL DE FOC
‎PERICOL! ‎INFLAMABIL
‎INTERZIS ACCESUL ‎CELOR NEAUTORIZAȚI
‎Se pare că am ajuns primele.
‎Nu mai văd pe nimeni.
‎Mereu de confruntăm cu pericolele.
‎În incendiu, nu vezi nimic.
‎Dacă ai vedea vreodată iadul, așa ar arăta.
‎Cel mai greu e să vezi pe cineva murind.
‎Se văd gândaci lipiți de geamuri.
‎Muște și alte alea.
‎Sunt un indiciu clar.
‎Oricine își poate da seama ‎unde a murit acel om.
‎Totul e periculos.
‎Cred că avem cea mai dură mentalitate.
‎Ne stă în fire ‎să reacționăm rapid la sirene.
‎Sărim în picioare.
‎Fie că dormim, fie că facem altceva.
‎Când stingem incendii, ‎furtunul e incredibil de greu.
‎Cântărește cam 80 kg când e umplut cu apă.
‎Vom face tot posibilul
‎să-i asigurăm pe toți că se pot baza pe noi.
‎ȘEFA KIM HYEON-AH, JUNG MIN-SEON, ‎LIM HYEON-JI, KIM JI-HYE
‎POMPIERII: MARTORI AI IADULUI ‎MENTALITATE NEOBOSITĂ
‎Sunt Polițiștii.
‎- Da? ‎- Da.
‎POLIȚIȘTII
‎Pompierii și polițiștii se întâlnesc ‎adesea pe teren,
‎se poate spune că suntem rivale.
‎Sigur ne vom descurca ‎mai bine decât Polițiștii.
‎Mă simt jignită.
‎Polițiștii dau teste fizice mai dificile.
‎Fetele pompier sunt mai slabe, probabil.
‎Eu am făcut lupte.
‎Apoi am mers la un concurs de arte marțiale de recrutare și am câștigat.
‎La filaj,
‎durează o săptămână ‎sau o lună până avem dovezile.
‎Încercăm să nu mâncăm, ‎ca să nu mergem des la baie.
‎Rezistăm până la capăt.
‎POLIȚIA ‎PAZA DE COASTĂ
‎Deseori avem de-a face cu scandalagii.
‎Se adresează cu „dle detectiv” ‎bărbaților polițiști.
‎Dar mie îmi spun „duduie”.
‎Se spune „dră detectiv”, nu „duduie”.
‎Multe depunem mult efort să ne menținem corpul în formă maximă.
‎Sportul face parte din munca mea.
‎Dar gata cu vorba! Vă arătăm noi.
‎KIM HAE-YOUNG, ȘEFA KIM HYE-RI, ‎LEE SEUL, SEO JEONG-HA
‎POLIȚIȘTII: ‎FILAJUL TENACE
‎Văd costume.
‎- Costume? Bodyguarzi? ‎- Da.
‎BODYGUARZII
‎Am fost prima femeie bodyguard ‎din Securitatea Prezidențială.
‎Am lucrat pentru președinții ‎Roh Moo-hyun, Lee Myung-bak,
‎și Park Geun-hye, la începutul mandatului.
‎Îi protejez pe toți cei care vin la tribunal.
‎Am stat în fața unui criminal în serie,
‎care era judecat.
‎M-am uitat în ochii lui,
‎ca să știe că sunt mai puternică decât el.
‎Că-l pot învinge.
‎Nu cred că poate cineva să învingă ‎forța mentală a gărzilor de corp.
‎HWANG SU-HYUN, LEE EUN-JIN, ‎ȘEFA LEE SU-RYEON, LEE JI-HYUN
‎BODYGUARZII: CEI CE TRĂIESC ‎SĂ SE JERTFEASCĂ
‎Putem învinge orice echipă.
‎Cine ai zis că erau?
‎Nu contează.
‎SOLDAȚII
‎Putem merge așa ‎pentru că suntem rezistente.
‎Dar celorlalte sigur le-a fost greu.
‎Uită-te la rucsacurile lor!
‎Uită-te la ele cu rucsacurile alea imense!
‎Soldații au făcut cea mai puternică impresie.
‎Au o alură intimidantă.
‎Să trăiți!
‎Am servit ‎în Grupul 707 de Misiuni Speciale.
‎Suntem în primii 0,01% din Coreea.
‎Am fost în echipa antitero.
‎Specializată în arme de foc.
‎Am fost în echipa de asalt aerian.
‎Rolul meu era să mă infiltrez și să adun informații despre inamici.
‎Detalii precum terenul ‎și vremea pot fi informații cruciale.
‎În Comandamentul Special de Război, ‎ne deplasăm pe vârfurile munților,
‎pe unde umblă de obicei ‎animalele sălbatice.
‎Și nu ne mișcăm în timpul zilei. ‎Acționăm mai ales noaptea.
‎Depindem de lumina lunii.
‎Sunt încrezătoare când vine vorba de supraviețuire.
‎Nu am nicio îndoială. Vom câștiga.
‎Dacă nu putem, vom muri aici.
‎ȘEFA KIM BOM-EUN, KANG EUN-MI, ‎LEE HYUN-SEON, KIM NA-EUN
‎SOLDAȚII: SUPRAVIEȚUITOARELE ‎FIECARE ZI E UN RĂZBOI
‎Credeam că rivalele cele mai mari ne vor fi…
‎Echipa pompierilor.
‎Aveau o colegă înaltă și una puternică.
‎Va trebui să le eliminăm mai întâi.
‎Acelea nu sunt treninguri de la națională?
‎SPORTIVELE
‎Min-seon se emoționează.
‎Am recunoscut pe cineva
‎și am oftat, gândindu-mă: „Nu e bine.”
‎Judo.
‎Aia e Kim Seong-yeon?
‎Sunt Kim Seong-yeon, ‎fostă concurentă națională la judo.
‎Am luat bronzul la Mondialele din 2013,
‎aurul la Jocurile Asiatice din 2014,
‎aurul la Mondialele din 2015 și argintul
‎de la Jocurile Asiatice ‎de la Jakarta din 2018.
‎Mișcarea mea preferată e aruncatul peste umăr.
‎Mă îngrijorează echipa sportivelor.
‎Am fost sportivă, deci știu cât de puternice sunt.
‎Joc în naționala de kabaddi
‎și mă numesc Kim Hee-jeong.
‎Kabaddi e o disciplină de arte marțiale de grup.
‎Eu sunt Kim Eun-byul și fac lupte‎ ssireum.
‎Tehnica mea preferată e piedica pe exterior.
‎Sunt Kim Min-sun și sunt alpinistă.
‎Stau mult atârnată,
‎așa că-mi antrenez antebrațele.
‎Sigur câștigăm.
‎N-au nicio șansă împotriva noastră.
‎KIM SEONG-YEON, ȘEFA KIM HEE-JEONG, ‎KIM MIN-SUN, KIM EUN-BYUL
‎SPORTIVELE: FANATICE, ‎SUB PRESIUNEA DRAPELULUI
‎Putem învinge sportivele?
‎Cred că da.
‎Unu, doi, trei, patru!
‎Am ajuns ultimele.
‎- Da? ‎- Da.
‎De ce suntem ultimele?
‎Cele mai slabe?
‎Sincer, nici nu știu ce fac cascadorii.
‎Sar de pe clădiri și se lovesc de mașini,
‎așa că probabil nu fac multă mișcare.
‎Am făcut și eu cascadorii de câteva ori.
‎În scop cinematografic,
‎m-au pus să dau un croșeu dintr-o poziție ‎în care aș fi dat o directă.
‎Cascadoare?
‎Doar impresia e de ele.
‎Numai impresii, fără substanță.
‎Dar nu cred că pumnii lor ar durea.
‎Eu fac mai degrabă mișcări discrete
‎și mă asigur că dor.
‎Nu mulți știu
‎ce fac cascadorii,
‎așa că probabil nu știu cât ne antrenăm.
‎Suntem aruncate, lovite de mașini,
‎cădem de la înălțime…
‎Avem scene sub apă…
‎Ni se dă foc.
‎Scene de acțiune…
‎Unu, doi, trei!
‎Am luat multă bătaie.
‎Nu m-am temut niciodată de lovituri.
‎Nu am vrut să renunț vreodată ‎pentru că era periculos.
‎În mod ciudat,
‎când aud: „Atenție!”
‎nu simt nimic.
‎Mereu trebuie să facem ceva nou.
‎- Am jucat un rol de polițist. ‎- De soldat.
‎Un atlet? Recent, judo.
‎Am jucat și un bodyguard.
‎Nu-mi fac griji. Zic: „Fă-o și gata.”
‎„E în regulă. Vei reuși.”
‎Îmi place tensiunea de dinainte ‎să înceapă filmările.
‎Vreau ca lumea să știe că există femei în această profesie periculoasă.
‎Că sunt oameni grozavi.
‎CASCADORII: ‎TRANSFORMAREA NEÎNFRICATĂ
‎Sunt mândră de ce fac.
‎Nu e ușor.
‎EPISODUL 1: ‎„CE FAC EU NU E UȘOR”
‎MECI DE BUN-VENIT ‎START!
‎- Acolo. ‎- Să mergem!
‎Unde?
‎- Acolo! ‎- Să mergem!
‎- Bine.
‎- Acolo! ‎- Să mergem!
‎MECI DE BUN-VENIT ‎CURSĂ DE 1 KM PRIN MLAȘTINĂ
‎Ridică genunchii!
‎Bine!
‎Nu te opri!
‎E în regulă. Hai!
‎Eun-mi!
‎Na-eun!
‎Târăște-te!
‎„Hai!”
‎Doar un cuvânt.
‎Unde?
‎UNDE?
‎Unde mergem?
‎AICI!
‎Evită băltoacele, Hyeon-ji!
‎La dreapta!
‎Vino la dreapta!
‎Auzim explozii
‎când suntem trimise să stingem incendii.
‎Suntem obișnuite cu astfel de situații,
‎așa că am fugit.
‎- Mă împotmolesc. ‎- Hai, e în regulă!
‎Eun-mi!
‎E în regulă. Fugi!
‎CONDUCE ‎ECHIPA SPORTIVELOR, KIM HEE-JEONG
‎Sunt sportivă, așa că atunci când aud o ‎împușcătură, „start” sau un semnal sonor,
‎încep să alerg, ‎cu ochii pe linia de finiș.
‎PE LOCUL DOI ‎ECHIPA SPORTIVELOR, KIM EUN-BYUL
‎Dacă trec de ea, voi fi pe primul loc.
‎Am vrut s-o prind din urmă, ‎dar n-am putut.
‎Mi-am încleștat dinții și am continuat,
‎iar ea s-a uitat înapoi.
‎- Ține-o tot așa, Eun-byul! ‎- Hei!
‎Credeam că ești din altă echipă.
‎„Eun-byul?” „Hee-jeong?”
‎A fost o mare ușurare. ‎I-am zis să continue.
‎„Da, Eun-byul! Stai în spatele meu!”
‎Era încurajator să știm că suntem în frunte.
‎Seong-yeon rămâne în urmă?
‎N-am văzut-o.
‎Trage-ți sufletul!
‎ECHIPA FRUNTAȘĂ
‎ULTIMA ECHIPĂ
‎ULTIMUL LOC ‎SPORTIVA KIM SEONG-YEON
‎Fir-ar să fie!
‎N-am mai fost pe mlaștină.
‎De mult nu m-am mai simțit așa de obosită.
‎Nu știam că te poți afunda așa adânc în nămol.
‎Am început să mă panichez când nu-mi puteam scoate picioarele.
‎Nu știam nimic despre mlaștini.
‎Am decis să alerg fără pantofi.
‎Când au început să-mi cadă șosetele, le-am dat jos.
‎Alo?
‎Au ajuns toate cele patru membre ale echipei?
‎Încă nu.
‎PE ULTIMUL LOC, ‎SPORTIVA KIM SEONG-YEON
‎Toate cele patru colege trebuie să fie prezente pentru următoarea instrucțiune.
‎Salvați-vă colega din noroi!
‎Seong-yeon!
‎Când am auzit că trebuie ‎să fim toate acolo, m-am dus după ea.
‎Ține-o tot așa!
‎Mi se afundă picioarele.
‎Nu-i nimic!
‎Trebuie să termini.
‎- Îmi pare rău! ‎- Să nu-ți pară.
‎N-ai de ce să-ți pară rău.
‎M-am bucurat că am putut veni s-o iau.
‎Nu poți juca singur sporturi de echipă.
‎Dacă un coechipier nu se simte bine, trebuie să te adaptezi la ritmul său.
‎- Cred că m-am tăiat la picior. ‎- E periculos desculță.
‎A fost foarte greu. Îmi pare rău.
‎Ți-am zis să nu mai spui asta.
‎A zis: „E în regulă. Te descurci bine. Ține-o tot așa!”
‎N-am putut renunța atunci.
‎Ai grijă la picioare!
‎Ai grijă la picioare! Să terminăm.
‎Alo?
‎Au ajuns toate cele patru colege?
‎Da.
‎Duceți steagul echipei în arenă!
‎ARENA ‎TERENUL PRINCIPAL DE CONCURS
‎Întoarceți-vă la start!
‎Va fi după porțile de metal de la intrarea pe insulă.
‎Bine.
‎Să mergem!
‎CASCADORII
‎Să scoatem asta?
‎Unu, doi, trei!
‎Bine, mulțumesc.
‎BODYGUARZII
‎Voi două mergeți în față!
‎Când am scos steagul, mi-am dat seama cât era de greu.
‎Era foarte greu.
‎LANCEA ARE 60 DE KG
‎Dacă ar fi atârnat steagul, s-ar fi udat.
‎Centrul de greutate s-ar fi mutat, dezechilibrându-l,
‎așa că l-am legat imediat.
‎Am făcut nodul folosit ‎la cablurile de cascadorie.
‎Trebuia legat bine.
‎- Bine. ‎- Să mergem!
‎- Mă duc în spate. E greu.
‎GĂRZILE DE CORP ÎNCEP PRIMELE
‎- Verificați direcția! ‎- Spre nord.
‎- Noi am început primele. ‎- Da.
‎Sunteți uimitoare.
‎Îndreaptă-l încotro mergem!
‎Țineți-l drept!
‎- Unu, doi! ‎- Unu, doi!
‎CASCADORII SUNT PE LOCUL DOI
‎Vorbitul ne va obosi. Să respirăm adânc.
‎- Respiră! ‎- Bine.
‎Respiră!
‎SOLDAȚII SUNT PE LOCUL TREI
‎Respirați adânc!
‎- Pantofii mei! ‎- Mi se scufundă pantofii.
‎- Hai! ‎- Ia-o încet!
‎Ritmul e bun.
‎- Nu încerca să le ajungi! ‎- Ai grijă!
‎- Bine. ‎- Ai grijă!
‎Hye-kyung, verifică direcția!
‎- Nu, nu e asta. ‎- Chiar nu e.
‎Stai!
‎Să ne oprim puțin!
‎Greutatea a făcut diferența.
‎Ne-a împins în jos când nu mai aveam energie.
‎Ne afundam incontrolabil.
‎Bine. Bravo!
‎- La dreapta! ‎- Stai așa!
‎- Continuă! ‎- Prin noroi!
‎Nu călcați pe peticele verzi!
‎Nu ne păsa dacă trec de noi sau erau în spatele nostru.
‎Eram cu ochii pe noi și pe șefa noastră.
‎- Au obosit. ‎- Nu lăsa steagul jos!
‎Trebuie să mergem.
‎- Măcar să terminăm pe locul doi. ‎- Mergi!
‎- Să ținem ritmul. ‎- E blocat acolo.
‎Fă stânga!
‎Respiră!
‎- Continuă! ‎- Virează la stânga!
‎- Înainte! ‎- Puțin la stânga.
‎Mergem pe aici?
‎La dreapta.
‎La naiba!
‎- Lasă-l jos! ‎- Să-l las jos?
‎De ce?
‎Era cât pe ce să renunț și să spun că nu mai pot.
‎- Bine. ‎- Spune-mi când ești obosită!
‎Ne descurcăm de minune.
‎Să păstrăm steagul curat.
‎- Bine. ‎- Mergi înainte!
‎- Bine! ‎- Bun!
‎E o zi minunată pentru purtat steagul!
‎- Da! ‎- Să mergem!
‎- E o nebunie. ‎- Aici începe totul.
‎SOLDAȚII ÎN FRUNTE
‎- Să fugim? ‎- Stai, îmi pare rău!
‎- Stai! ‎- Te-am călcat pe picior.
‎Dacă îl ții bine, ‎pune-l pe umăr și ține-l!
‎- O secundă. ‎- Îl ridic eu.
‎Stai, sergent Kang!
‎Trebuie să mergi în față.
‎- Să-l țin din față? ‎- Da, urcă!
‎- Ia-l! ‎- Ia steagul!
‎- Poți să urci? ‎- Da.
‎Una dintre voi să urce acolo.
‎- Eu merg înainte. ‎- Trebuie să trecem de zona asta.
‎- Ne târâm și trecem. ‎- Bine.
‎- Târăște-te și treci! ‎- Am înțeles.
‎Pune-l pe umăr!
‎Și urcă!
‎- Trec. ‎- Bine.
‎Du-te în față!
‎- E în regulă. ‎- Fir-ar!
‎- Respiră! E în regulă. ‎- Piciorul meu!
‎E în regulă.
‎S-a împotmolit.
‎E în regulă.
‎- Suntem o echipă. ‎- Mersi.
‎- Steagul… ‎- Lasă-mă să-l scot, Eun-mi!
‎Ridică-l!
‎- Încă puțin. ‎- Bine.
‎- Vai, nu! ‎- Ai grijă la lance!
‎Nu te grăbi! E în regulă.
‎- O secundă. ‎- Bine.
‎Dacă scăpam steagul
‎și-l pătam cu noroi,
‎știam că nu-l mai puteam căra.
‎În timp ce-l căram, spuneam întruna: ‎„Să n-o scăpați pe jos!
‎Nu putem scăpa lancea.
‎Proptiți-l în spate sau în genunchi, ‎dacă e nevoie.”
‎Le tot spuneam că nu putem scăpa lancea.
‎- Respiră adânc, Na-eun! ‎- Unu, doi!
‎Bine. Sună grozav.
‎Doi, trei!
‎Să nu-l scăpăm!
‎Să continuăm.
‎Menține ritmul!
‎LOCUL DOI: CASCADORII
‎- Nu grăbi pasul! ‎- Bine.
‎- Nu putem ține pasul. ‎- Unu, doi!
‎Unu, doi!
‎- Îmi pare rău. ‎- Unu, doi!
‎Stai!
‎- De ce? ‎- Ai grijă!
‎- Lasă-mă să trec, Seul-ki! ‎- Scuze!
‎Zece,
‎nouă, opt,
‎șapte, șase,
‎cinci, patru,
‎trei, doi,
‎unu!
‎Motor!
‎- Motor! ‎- Motor!
‎- Gata. ‎- Unu, doi, trei!
‎- Acțiune! ‎- Acțiune!
‎Soldații erau chiar în fața noastră.
‎Continuând fără să ne oprim, le puteam învinge.
‎Stai!
‎Să-l punem jos.
‎- Să nu ne scufundăm. ‎- Aproape am ajuns.
‎Mă apropiam de limită.
‎Picioarele mi se tot afundau în noroi.
‎LOCUL 3: SPORTIVELE
‎Eram furioasă pe mine însămi.
‎Mă simțeam jalnic târându-mă în noroi.
‎- Îmi pare rău. ‎- Să nu renunțăm până la capăt.
‎La naiba!
‎Jocurile Olimpice au fost grele,
‎dar nici pe noroi n-a fost ușor.
‎A fost epuizant.
‎Mi s-a tăiat răsuflarea.
‎Și lancea de metal era alunecoasă, ‎plină de noroi.
‎PE LOCUL 4: POMPIERII
‎- Stai așa! ‎- Așteaptă!
‎Așteaptă!
‎Auzisem de asta ‎de la colegi trimiși prin noroi.
‎Dar nu credeam că va fi așa de rău.
‎Chiar nu credeam.
‎Suntem aici pentru a proteja onoarea ‎profesiei noastre,
‎așa că n-am vrut să lăsăm steagul jos.
‎Chiar n-am vrut să văd ‎steagul mânjit de noroi.
‎Hai, Pompierii!
‎- Haideți! ‎- Haideți!
‎Echipă!
‎Putem fugi pe uscat, da?
‎- Bine! ‎- Bine.
‎Bine.
‎- Nu ar trebui să fugim. ‎- Schimbăm umerii?
‎Da. Unu, doi, trei!
‎Porțile-s deschise.
‎Stăm bine, să mergem la pas!
‎- Ne revenim. ‎- Respirați!
‎Ne revenim.
‎- Încet, respirați! ‎- Poate nu e acolo.
‎- S-a deschis. ‎- Unu, doi!
‎- Unu, doi!
‎- Am reușit! ‎- Unu, doi!
‎- Unu, doi!
‎Unu, doi, trei!
‎Vezi să fie fixat.
‎- Pune piciorul! ‎- Să împingem!
‎- Nu e rău. ‎- Bine!
‎Frumos.
‎LOCUL 1: SOLDAȚII
‎Știam eu!
‎- Bravo! ‎- Să ne adunăm.
‎Ce tare a fost!
‎Unu, doi, trei!
‎- Ura, camarazi! Suntem unite! ‎- Ura, camarazi! Suntem unite!
‎- Rezistați, soldați! ‎- Rezistați, soldați!
‎Războiul a început.
‎Era mai mult un sentiment ‎de anticipare decât de fericire.
‎Asta am simțit în acel moment.
‎- Continuăm! ‎- Țineți-o tot așa!
‎Bravo!
‎- Luăm o pauză. ‎- Unu, doi, trei!
‎- Încet. ‎- Bine.
‎Ridică-l!
‎PE LOCUL 2: CASCADORII
‎- Bravo! ‎- Bravo!
‎Ce tare a fost!
‎Nu stăm rău.
‎Suntem destul de bune.
‎Atunci mi-am dat seama că aveam ‎rezistență bună, față de celelalte echipe.
‎Haideți, pompieri din Coreea!
‎- Haideți! ‎- Să mergem!
‎PE LOCUL 3: POMPIERII
‎- Bravo, fetelor! ‎- Haide!
‎A fost bine. Locul patru nu e rău.
‎LOCUL 4: SPORTIVELE
‎Haide, poliția coreeană!
‎- Haide! ‎- Haide!
‎LOCUL 5: POLIȚIȘTII
‎Încă puțin!
‎- Încă puțin! ‎- Haide!
‎Hai că se poate!
‎LOCUL 6: BODYGUARZII
‎MECIUL DE BUN-VENIT ‎ARENA A FOST OCUPATĂ
‎ARENA
‎Sirena.
‎Sirena: Supraviețuire pe insulă ‎Bun venit pe Insula de Foc!
‎„Insula de Foc”?
‎Eu sunt Maestra și v-am invitat azi aici.
‎„Maestra”?
‎Cărarea străbătută pe insulă
‎va dispărea acum.
‎În următoarele șapte zile,
‎veți fi izolate de restul lumii
‎pentru a concura
‎în lupta
‎pentru supraviețuire.
‎Veți înfrunta multe provocări.
‎Situații de supraviețuire pline de întorsături neașteptate.
‎Limitele aparent de neînvins ale puterii voastre.
‎Puteți depăși aceste provocări
‎și vă puteți găsi laturi nebănuite.
‎Un singur lucru e sigur.
‎Va trebui să depășiți aceste provocări
‎alături de colegele din echipă.
‎Să jucăm înțelept.
‎Da. Trebuie să jucăm ca o echipă.
‎Sunteți gata?
‎Începe ‎Sirena.
‎REGULILE JOCULUI
‎Pe Insula de Foc,
‎vor avea loc zilnic o Bătălie în Arenă și una la Bază.
‎Confruntările din Arenă se vor ține aici.
‎Va trebui să depășiți situațiile extreme
‎în aceste încercări ale puterii.
‎Câștigătoarele Bătăliei din Arenă
‎vor primi un atu special pe care-l pot folosi în timpul Bătăliei de la Bază.
‎Bătăliile de la Bază încep aleatoriu, când se aude sirena.
‎Prima echipă care ocupă o altă bază,
‎înlăturând steagul echipei, ascuns înăuntru,
‎va fi câștigătoarea.
‎Echipa care ocupă toate bazele de pe insulă
‎Ultima echipă care ocupă toate bazele de pe insulă
‎va fi câștigătoarea finală.
‎Trebuie să ne ascundem trucurile și să furăm steagurile celorlalte echipe.
‎Acest joc necesită strategie.
‎Trebuie să fim istețe.
‎Nu e vorba de forță fizică.
‎În război, dacă-ți pierzi steagul, s-a zis cu toată divizia ta.
‎Nu mai putem da înapoi.
‎Acum vă veți alege bazele.
‎Aceste baze vă vor fi case în următoarele șapte zile.
‎Vor fi factorul crucial
‎în timpul Bătăliilor zilnice din Bază.
‎Priviți cu atenție!
‎Prima bază.
‎Casa pătrată.
‎Se află pe cel mai mare teren dintre toate bazele.
‎E ideală pentru apărare, fiind închisă pe toate părțile.
‎Mare și izolată pe toate părțile.
‎A doua bază. Cabana.
‎E cea mai apropiată bază
‎de toate locurile-cheie de pe insulă.
‎E cea mai apropiată de alte locuri.
‎A doua.
‎A treia bază. Casa lacustră.
‎E la granița dintre mare și uscat.
‎Se pot aplica strategii numeroase,
‎folosind fluxul și refluxul insulei.
‎A patra bază. Casa din copac.
‎Se află în vârful unui deal înalt,
‎are o vizibilitate mult mai bună decât alte baze.
‎A cincea bază. Cortul de pe stâncă.
‎E lângă stânca de la marginea insulei.
‎Având intrări limitate,
‎e ideal pentru apărare.
‎- Putem dărâma cortul. ‎- Da.
‎A șasea bază. Adăpostul.
‎Este pe traseul cerbilor de apă.
‎E cel mai puțin probabil să fie expus.
‎Soldații, prima echipă care a ocupat arena,
‎își va alege prima baza.
‎Ne putem alege baza.
‎- Da? ‎- Da.
‎Vă rog să discutați între voi.
‎CASCADORII, PE LOCUL 2
‎Cred că apărarea va fi importantă.
‎Să nu uităm că vom și locui acolo.
‎Casa din copac?
‎Era baza ideală pentru a ascunde steagul.
‎Avea etaj.
‎O vom putea folosi în avantajul ‎nostru în timpul Bătăliei din Bază.
‎Nu ne-au spus locațiile.
‎- Nu știm. ‎- Poate-i cea mai mare.
‎PE LOCUL 3, POMPIERII
‎Preferata mea e casa din copac.
‎Casa din copac e perfectă pentru apărare.
‎Avem a treia alegere.
‎Cred că Soldații o vor lua. ‎Oferă cea mai bună apărare.
‎- Să ne concentrăm pe apărare. ‎- Da.
‎SOLDAȚII, PRIMUL LOC
‎Soldații se feresc ‎chiar și când poartă o discuție.
‎Ne preocupă îndeosebi echipa Soldaților.
‎Sunt obișnuite cu supraviețuirea și s-au antrenat pentru asta.
‎Cel mai mult îmi plac a doua și a treia.
‎A doua bază avea o ușă mare în față, ‎dar și trei ferestre.
‎Și e aproape de alte locații.
‎Cabana
‎nu are multe ferestre și are horn,
‎deci e ușor de apărat.
‎În plus, e amplasată excelent.
‎Mi-a rămas gândul la ea de cum am auzit.
‎Pe primul loc, Soldații. Vă rog să anunțați baza aleasă.
‎Vom alege cabana.
‎Au ales-o pe cea convenabilă.
‎- A fost neașteptat. ‎- Ar putea fi vulnerabilă la atacuri.
‎Soldații iau cabana.
‎Pe locul doi, Cascadorii.
‎Alegem casa din copac.
‎Cascadorii iau casa din copac.
‎- Atunci alegem casa pătrată. ‎- Casa pătrată?
‎Luăm casa pătrată.
‎Echipa Pompierilor ia casa pătrată.
‎Locul patru, Sportivii.
‎Casa lacustră?
‎Vom lua cortul de pe stâncă.
‎Ne trebuie o apărare bună.
‎Nu contează atacul aici.
‎Sportivii aleg cortul de pe stâncă.
‎Pe locul cinci sunt Polițiștii.
‎Noi mergem pe casa lacustră.
‎Polițiștii merg pe casa lacustră.
‎Am obținut ce voiam.
‎E grozav.
‎Sunt membră a Pazei de Coastă,
‎deci mă simt în largul meu pe apă.
‎Îmi pun ochelarii și mă duc în lacustră.
‎Pe locul șase, Bodyguarzii.
‎Am vrut adăpostul de la bun început.
‎Sunteți grozave!
‎Ce tare!
‎Gărzile de corp sunt carismatice.
‎Gărzile de corp iau adăpostul.
‎Toate echipele și-au ales bazele.
‎Înainte să mergeți la baze,
‎veți primi trusele de supraviețuire.
‎Uite, trusele noastre!
‎- Am adus o trupă întreagă. ‎- Exact.
‎Ce e acolo?
‎Nu știi niciodată ce poate fi util.
‎Ce se întâmplă?
‎De ce vin încoace?
‎Situația a devenit serioasă.
‎Să nu zâmbim?
‎Însă pe insulă primează autonomia.
‎Așadar, puteți lua doar lucrurile necesare supraviețuirii.
‎- Vai de mine! ‎- Toate lucrurile mele.
‎De ce fac asta?
‎Doamne!
‎Nu se poate!
‎E groaznic.
‎M-a surprins.
‎Nu mi-aș fi imaginat.
‎Aveam multe de luat, dar punga era mică.
‎Ceva mai mare decât mâna mea.
‎Am dat de necaz.
‎Vă rog să vă puneți lucrurileesențiale în pungile primite.
‎Știam eu.
‎Nu puteți lua nimic din ce nu încape în pungă.
‎Veți lua mâncare?
‎Nu încape mâncare în astea.
‎Să luăm un cuțit.
‎Aveți 60 de secunde.
‎Pregătiți-vă!
‎Trei!
‎Doi!
‎Unu!
‎Începeți!
‎- Începeți! ‎- Bricheta mea.
‎Ce să luăm?
‎O iau razna.
‎De ce am adus toate astea?
‎Nu putem lua nimic.
‎Soju?
‎Sincer, nu știu.
‎Ce să luăm?
‎Avem o casă, deci ne trebuie doar mâncare.
‎Nu putem lua altceva.
‎Să-mi iau colanții?
‎- Dar lenjeria intimă? ‎- Știu.
‎Dar lenjeria intimă?
‎N-o să port nimic.
‎Am luat amnarul. Ia altceva!
‎Am luat frontala.
‎Am luat frânghia.
‎Am luat o secure.
‎Trebuie să renunți la radio.
‎Am luat o folie de aluminiu și o brichetă.
‎O secure, un amnar, ‎o frontală și un cuțit.
‎Dacă am fost mai rapide, ‎s-a datorat profesiei noastre.
‎Nu, și echipa Soldaților era rapide.
‎Iei tu un cuțit?
‎- Am un amnar. ‎- Iau mâncare.
‎Am și folia termică.
‎Am luat folia.
‎Am luat bricheta.
‎Mai avem 21 de secunde.
‎Retrageți-vă, vă rugăm!
‎- Timpul a expirat! ‎- Vai, nu!
‎Reluați-vă pozițiile și aliniați-vă!
‎CORDELINĂ, CEAS, FRONTALĂ, BATERII, CUȚIT ‎FIERĂSTRĂU, BRICHETĂ, FOLIE
‎Dacă ai ochi buni,
‎încearcă să vezi ‎ce au luat celelalte echipe!
‎Am pus bine în pungă tot ce-mi trebuie.
‎- E în regulă. ‎- Avem destule.
‎- E-n regulă. ‎- E bine.
‎- Trebuia să iau batoane energizante. ‎- Am patru.
‎Bună decizie.
‎LANTERNĂ, AMNAR, ‎BRICEAG ELVEȚIAN, CUȚIT, MĂNUȘI
‎Pa!
‎Azi nu va fi o confruntare în Bază.
‎Vă rog să explorați insula
‎și să vă pregătiți pentru Bătăliile din Arenă și Baze de mâine.
‎Mergeți la bazele voastre!
‎- Veți primi hărți. ‎- Mulțumim.
‎- Mulțumim.
‎Mulțumim.
‎Să ne uităm pe hartă mai întâi.
‎Să vedem unde sunt toate.
‎- Unde suntem? - Chiar aici. La arenă.
‎ARENA, LOCAȚIA ACTUALĂ
‎Harta include locațiile zonelor comune…
‎Magazin, baie și duș.
‎Toate sunt departe.
‎Și locația fiecărei echipe.
‎Să verificăm spitalul, ‎terenul de antrenament
‎și fântâna pe drum.
‎Mergem pe aici, trecem de fântână și de magazin,
‎apoi mergem spre bază.
‎E fântâna.
‎- Aici e terenul de antrenament? ‎- Da.
‎TERENUL DE ANTRENAMENT
‎- Spital. ‎- Deci acolo e spitalul.
‎SPITAL
‎- Magazin. ‎- Fântână, magazin.
‎MAGAZIN
‎Sunt două intersecții principale pe drumul spre bază.
‎Prima, intersecția din fața magazinului.
‎Treceți de deal și coborâți pe cărarea din arenă,
‎până la intersecția de lângă magazin.
‎Suntem foarte aproape. E bine.
‎Dar asta înseamnă și că baza noastră ‎va fi descoperită devreme.
‎E așa. Am coborât așa.
‎- Aici, nu? - Da, suntem tocmai aici.
‎- Cred că asta e. ‎- Uite-o!
‎CASCADORII, CASA DIN COPAC
‎Te poți furișa pe scara asta.
‎- Toate avem paturi. ‎- Ce?
‎Avem lumină?
‎- Nu știu ce să zic. ‎- E și un telefon.
‎Sunt haine aici. ‎Uniforme de luptă și astea.
‎Iată-le!
‎Trebuie să urcăm pe aici ‎ca să ajungem la etajul doi.
‎Ia să mă uit la etaj!
‎Se vede foarte bine.
‎Putem vedea celelalte echipe.
‎CASCADORII, CASA DIN COPAC
‎POMPIERII, MAGAZIN
‎- Acolo e magazinul. - Magazinul.
‎Stai, ăsta e?
‎- Cred că ăsta e. ‎- Oricum nu e niciun drum aici.
‎Trebuie să trecem de magazin ‎ca să găsim casa pătrată.
‎E greu de găsit.
‎POMPIERII, CASA PĂTRATĂ
‎Casa e chiar pe cărare, așa că pare prea expusă.
‎Fetelor, ne-am găsit baza.
‎Baza noastră e grozavă.
‎POMPIERII, CASA PĂTRATĂ
‎Nu găsesc intrarea în baza noastră.
‎Ce e?
‎Stai!
‎- Găsește intrarea! ‎- Nu e aia?
‎- Ce? ‎- Nu e asta?
‎- Dreptunghiul. ‎- Asta e ușa?
‎Nu?
‎Nu e pe acoperiș, nu?
‎Oare e un truc? Împinge-o!
‎- Chiar aici. ‎- Unde e intrarea?
‎- Cred că aici e. ‎- Serios?
‎Doamne!
‎Și nouă ne e greu să o deschidem.
‎O să fie greu de deschis. ‎Va fi greu de deschis.
‎- Vezi prin ferestre? ‎- Da.
‎De afară?
‎- Da. ‎- Serios?
‎- Poți vedea înăuntru? ‎- Da.
‎- Și sus e expus. ‎- Sunt paturi.
‎De ce e copacul ăsta aici?
‎Te poți urca în el până pe acoperiș.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Nu-i prea bună pentru apărare,
‎dar cred că avem cea mai bună bază.
‎POMPIERII, CASA PĂTRATĂ
‎STÂNGA DE LA INTERSECȚIA CU MAGAZINUL
‎Vezi casa lacustră?
‎- Da, e aici. ‎- Da?
‎Da.
‎POLIȚIȘTII, CASA LACUSTRĂ
‎- Ajunge apa până pe punte? ‎- Desigur.
‎Mamă!
‎Cred că-s steagurile noastre.
‎- Să încercăm să ne cățărăm pe zid? ‎- Urc eu.
‎Nu văd niciun drum pe acolo.
‎- Dar aici? ‎- E plat.
‎Dar trebuie să cobori ‎ca să ajungi pe partea cealaltă.
‎Aud altă echipă.
‎Ar trebui să vorbim încet.
‎Să nu ne vadă baza.
‎Nu ne-au văzut, nu?
‎Locul ăsta e periculos.
‎- Nu arată prea bine. ‎- Nu.
‎Vom fi descoperite imediat.
‎M-am panicat puțin.
‎Toată lumea știe unde e casa lacustră.
‎E un dezavantaj.
‎POLIȚIȘTII, CASA LACUSTRĂ
‎Uitați-vă cu atenție!
‎LA DREAPTA LA MAGAZIN
‎Suntem unde trebuie?
‎Cred că mergem în direcția bună.
‎Să verific. Poți sta acolo.
‎Au zis că e cea mai îndepărtată.
‎Adăpostul ar trebui ‎să fie cel mai departe.
‎Rămâi acolo acum!
‎Chiar putem numi asta potecă?
‎Trebuie să-l găsim înainte de apus.
‎Chiar e așa departe?
‎L-am găsit!
‎BODYGUARZII, ADĂPOSTUL
‎Baza noastră e greu de găsit.
‎Chiar dacă ar ști cineva, nu s-ar obosi să vină până aici.
‎BODYGUARZII, ADĂPOSTUL
‎A doua intersecție, răspântia cu arbori înalți.
‎Răspântia cu arbori înalți este între magazin și arenă.
‎Să ne croim noi poteca?
‎Așa facem?
‎Dacă nu e niciun drum, ‎va trebui să ni-l facem noi.
‎- S-o luăm la dreapta. ‎- La dreapta?
‎Pare să fie o potecă.
‎Fac loc.
‎RĂSPÂNTIA CU ARBORII ÎNALȚI ‎CROIESC O POTECĂ
‎Ai grijă la ochi!
‎Văd ceva.
‎- Uite-o! ‎- Serios?
‎- Asta o fi. ‎- Văd garduri.
‎- Ia te uită! ‎- E grozav.
‎Aici e.
‎SOLDAȚII, ÎN CABANĂ
‎Nu se vede înăuntru.
‎- Nu? ‎- Nu e imposibil de văzut.
‎- Se vede vag. ‎- Bună alegere, locul ăsta.
‎Acum trebuie doar să-l apărăm bine.
‎Trebuie să astupăm ‎aceste două ferestre, nu?
‎Cealaltă parte e complet blocată.
‎Hai să acoperim astea!
‎Ai grijă!
‎E complet astupat.
‎Dacă e o singură ușă,
‎m-am gândit că trebuie s-o apărăm.
‎SOLDAȚII, ÎN CABANĂ
‎Putem înconjura arena.
‎SPORTIVII
‎Trebuie să fie pe aici. Asta e o stâncă.
‎Uite-l!
‎SPORTIVII, CORTUL
‎Nu trebuie să afle nimeni ‎că baza noastră e aici.
‎Asta era singura cale de acces.
‎Nu e așa de rău.
‎Dar nu suntem prea expuse?
‎Ce-a fost asta?
‎Probabil o hartă. N-am desfășurat-o.
‎Asta e baza noastră.
‎140.000 METRI PĂTRAȚI ‎CÂT 20 DE TERENURI DE FOTBAL
‎Putem marca locurile pe care le-am văzut.
‎Care și cum sunt.
‎Nu avem instrucțiuni?
‎Sunt aici.
‎Ce sunt?
‎- Ce-i acolo? ‎- „Regulile jocului”.
‎REGULILE JOCULUI
‎Zilnic, între 00:00 și 24:00,
‎va avea loc o Bătălie în Bază.
‎- Se va reseta la miezul nopții. ‎- Da.
‎- Ar putea începe chiar la miezul nopții. ‎- Ar putea.
‎Să fim pregătite în orice moment.
‎Putem face cu rândul ‎pentru tura de noapte.
‎Fiecare echipă își va ascunde steagul în bază,
‎când primesc ordinul telefonic.
‎Nu-l putem ascunde la întâmplare.
‎- Când sună… ‎- O dată pe zi, când ni se spune.
‎Suntem Pompierii.
‎STEAGUL ECHIPEI
‎Să ne gândim unde punem steagul
‎când începe Bătălia din Bază.
‎Da, doamnă.
‎E mai bine să ascundem steagul aici.
‎E o singură intrare.
‎- Să zicem că sunt un adversar. ‎- Da.
‎- O să urc așa. ‎- Hye-kyung!
‎Urc.
‎- Pot să ies așa. ‎- Da.
‎Steagul trebuie să fie aici.
‎Când sună sirena,
‎toate trebuie să-și pună uniformele de luptă
‎și să ia steagurile, pentru a începe Bătălia din Bază.
‎Fiecare membră a echipei primește un steag personal.
‎Acest steag reprezintă viața fiecăreia.
‎Dacă i se ia cuiva steagul personal,
‎ea va fi eliminată imediat din Bătălia de la Bază.
‎Prima echipă care ocupă baza altei echipe,
‎prin înlăturarea steagului echipei ascuns înăuntru, va fi câștigătoarea.
‎Deci trebuie să luăm ‎steagul echipei ca să câștigăm.
‎Dacă pierdem steagul din baza noastră…
‎Suntem eliminate. Plecăm acasă.
‎Plecăm acasă. E care pe care.
‎Câștigătoarele iau baza și toate obiectele din ea.
‎REGULILE JOCULUI
‎Ai memorat toate culorile?
‎Da.
‎- Pompierii sunt portocalii. ‎- Pompierii.
‎Echipa Soldaților e verde.
‎- Pompierii sunt în casa pătrată. ‎- Casa pătrată.
‎Cabana.
‎Soldații, la cabană.
‎Soldații, la cabană. Sportivii…
‎- Pe stâncă? ‎- Da.
‎Pe stâncă.
‎Bodyguarzii sunt la adăpost.
‎Bine.
‎- E destul de bine. ‎- Da.
‎Le putem pune pe hartă după ce le găsim.
‎- Da. ‎- Da.
‎Cred că unele dorm ‎cu uniformele de luptă pe ele.
‎Dar regulile spun că ne putem schimba ‎doar după ce se aude sirena.
‎Așa cum ne punem costumele ‎de protecție în caz de incendiu.
‎- Răspund eu. ‎- Nu, e în regulă.
‎Aici Pompierii.
‎Ascundeți steagul echipei în bază pentru confruntarea de mâine!
‎Aveți 30 de minute.
‎Avem 30 de minute să ascundem steagul.
‎Urcăm în copac.
‎Poți urca cu steagul?
‎Mi-l poți da mie.
‎Apoi îl putem lega cu frânghia.
‎- Ăsta e? ‎- Da.
‎Îl poți împacheta ca pe un cadou?
‎Ți-l dau cu susul în jos. ‎Eu arunc frânghia.
‎Bine.
‎Nu e rău.
‎Urc pe acoperiș. Mi-l poți da?
‎- Dă-mi-l și vino sus! ‎- Bine.
‎Seo-young, poți să ții asta?
‎Poți să ții asta?
‎Urcă!
‎SOLDAȚII ‎CABANA
‎Liniște!
‎Sapă destul de adânc ca să încapă lancea.
‎Bine.
‎- Ai grijă la mână! ‎- Bine.
‎Hai să batem un cui în ea!
‎Ce zici de asta?
‎Nu se vede, nu?
‎Nu se vede.
‎Deloc.
‎Unu, doi, trei!
‎Bine.
‎- Ce părere ai? ‎- Cred că-l pot pune aici.
‎- Îl vrei acum? ‎- Da.
‎Ai grijă!
‎Dă-mi ceva în care să-l împachetez!
‎Să învelim și asta în folie. ‎Lemnul de foc.
‎Și asta. Să mai facem una.
‎Am înfășurat o frânghie ‎ca să nu-l poată scoate.
‎Bine.
‎Nu puteți schimba locul steagului
‎până nu se termină Bătălia din Bază.
‎- Ai luat lanterna? ‎- Da.
‎- Să mergem. ‎- Să ne împărțim în perechi?
‎Sau să mergem împreună?
‎- Împreună. ‎- Împreună?
‎Am fost toate de acord.
‎Trebuia să verificăm.
‎Nu știu dacă e din cauza slujbelor,
‎dar am dormit liniștite ‎doar după ce am aflat
‎unde era fiecare pe insulă.
‎Am plecat să găsim ‎locațiile celorlalte echipe.
‎Ia-o înainte, Seul!
‎Eu țin lanterna din spate.
‎Unde să mergem mai întâi?
‎Sportivele sunt pe aici, pe undeva.
‎Cred că le-am văzut în două locuri.
‎Vino aici!
‎- Asta e o potecă? ‎- Așa cred.
‎Ai grijă la crengi!
‎Marchează drumul! E o bifurcație.
‎SPITAL, TEREN DE ANTRENAMENT
‎CABANA
‎SOLDAȚII ‎CABANA
‎Soldații.
‎Cabana.
‎Ce e tocmai acolo sus?
‎Trebuie să vedem dacă mai e o cale.
‎- Ai dreptate. ‎- Trebuie să găsim Sportivii.
‎CABANA
‎Sigur asta e.
‎- Te rog să fii aici! ‎- Da, te rog!
‎Au ascuns-o așa adânc în pădure?
‎Știu. Stânca…
‎Nu văd nicio lumină acolo jos.
‎Seul, să mergem deocamdată.
‎- Ai o bănuială? ‎- Da.
‎ADĂPOST
‎Mergând, ne îndoiam că ar fi cineva prin preajmă,
‎dar am decis să avem mai multă răbdare.
‎O văd.
‎Văd lumina.
‎- Da? ‎- Da.
‎- Serios? ‎- O văd!
‎Dacă nu facem zgomot, ‎nu ne va găsi nimeni.
‎Probabil vor fi obosite după atâta drum.
‎Le auziți, nu?
‎Ia să vedem!
‎Să desfacem asta.
‎Doamne! Doamnă, asta e doar…
‎- Ai desfăcut-o greșit. ‎- Ce e?
‎Stați!
‎Am observat ceva.
‎Sportivele nu-și spun „doamnă”.
‎Să mă uit pe hartă.
‎Poți scădea luminozitatea?
‎Să văd.
‎Sunt Bodyguarzii.
‎Au zis că adăpostul e ascuns.
‎N-are cum să fie o stâncă aici.
‎Sunt Bodyguarzii.
‎Doar ele se adresează cu „doamnă”.
‎Așa se adresează celor în vârstă.
‎Doamnă, mor aici.
‎Niciodată n-am fost așa însetată.
‎Doamnă!
‎Da.
‎Sportivii nu fac asta.
‎Își zic pe nume.
‎- Ne poți spune? ‎- Nu e asta.
‎Faci situația ‎și mai stresantă, Seong-yeon.
‎Și eu sunt stresată.
‎- De ce investigăm aici? ‎- Știu.
‎Doamne!
‎SPITAL, TEREN DE ANTRENAMENT
‎Cred că mergem pe aici.
‎Aici e o cărare.
‎- Le aud. ‎- Le aud.
‎Să stingem lumina?
‎CASCADORII ‎CASA DIN COPAC
‎E cineva acolo?
‎Sunt doar eu?
‎- Mergem? ‎- Să mergem!
‎Sunt Cascadorii.
‎Da, sunt echipa galbenă.
‎Cum am văzut la început.
‎Sigur au nevoie de timp să patruleze ‎și să se pregătească.
‎Trebuie să patrulăm și noi.
‎Să le cerem Soldaților ‎să se alieze cu noi?
‎Îmi plac toate din echipa aia.
‎Cred că putem concura cu bună credință.
‎M-am gândit să formăm o alianță dacă putem.
‎Hai măcar să mergem acolo să încercăm!
‎- E acolo unde e lumină. ‎- Da.
‎Unde suntem?
‎- Asta e cabana. ‎- Cabana.
‎- Asta e. ‎- Să încercăm.
‎Cine sunt?
‎Nu le recunosc.
‎Au venit dintr-odată.
‎S-au uitat prin bază și m-am gândit:
‎„De ce iscodesc?”
‎Din ce echipă sunteți?
‎Parcă sunteți pe cale să intrați.
‎Nu intrăm.
‎- Nu. ‎- Nu putem.
‎- Am venit să vorbim. ‎- Despre o alianță.
‎Ce ziceți?
‎- Cu Cascadorii? ‎- Da.
‎Dacă situația o permite, vom clădi o alianță.
‎Ne-am gândit că Soldații ne pot oferi ‎avantaje geografice și strategice.
‎N-ar fi mai bine să le atacăm pe celelalte
‎în grup de patru, ‎câte două din fiecare echipă?
‎Echipa de cascadori e rapidă și ageră la minte.
‎Ne-ar plăcea.
‎Cu ce echipă să începem?
‎Sinceră să fiu,
‎- …sunt circumspectă față de Pompieri. ‎- Da?
‎Pompierii sau Polițiștii.
‎Ar fi mai bine să eliminăm ‎întâi una din aceste echipe.
‎Discutam dacă să alegem echipa Pompierilor sau a Polițiștilor.
‎Am decis să alegem echipa Polițiștilor, pentru că era mai aproape.
‎Să facem o razie mâine în casa lacustră.
‎Apoi putem prelua baza.
‎Mai era vreo cale ‎de ieșire din baza Soldaților?
‎În afară de cea pe care am intrat noi…
‎Dacă preluați baza,
‎- …o putem împărți. ‎- Putem împărți obiectele.
‎Ce se întâmplă acolo?
‎- Soldații sunt în verde. ‎- Cascadorii sunt în galben.
‎Înțeleg.
‎Formează o alianță.
‎Ar trebui să verificăm.
‎Trebuie să verificăm și distanța.
‎- Bine, mergeți! ‎- Bine.
‎- Apoi veniți la bază! ‎- Sună bine.
‎- Ar trebui să mergem. ‎- Să mergem!
‎N-ar trebui să lăsăm baza nepăzită.
‎- Să mergem să verificăm? ‎- Da.
‎Eu rămân în urmă.
‎Află detalii, cum ar fi unde sunt ușile.
‎- Bine. O să-mi notez. ‎- Și…
‎dacă sunt ferestre, ‎vedeți dacă le putem sparge
‎și dacă încăpem.
‎Recepționat.
‎Mergem?
‎Pe curând!
‎Ai grijă, Eun-mi!
‎CASA LACUSTRĂ
‎E în jur de 21:44.
‎Probabil va începe între 00:00 și 04:00.
‎- Ce-i aia? ‎- E casa lacustră.
‎Aia e casa lacustră?
‎Casa lacustră, a Polițiștilor.
‎- Polițiștii. ‎- Ele sunt în casa lacustră.
‎- Intrăm? ‎- Haideți!
‎- Să mergem pe sub ea. ‎- Da.
‎Să-i dăm drumul puțin?
‎Sergent Kim!
‎Nu e nimeni aici.
‎Urcă! Nu e nimeni aici.
‎Haide!
‎Nu e nimeni aici.
‎Am obținut multe informații.
‎Le-am găsit pe toate.
‎- N-a fost ușor. ‎- Le-am găsit pe toate.
‎Unde l-au pus?
‎Hyun-seon, au urcat unele aici.
‎Da?
‎- Da. ‎- Uite pământ!
‎Nu cred că l-au ascuns înăuntru.
‎Să zicem că suntem aici.
‎Era un drum abrupt, nu?
‎Dacă vin pe acolo, s-a zis cu noi.
‎CASA LACUSTRĂ
‎- Sunt aici. ‎- Identifică-le locația!
‎Văd urme de pași.
‎De asta trebuie să atacăm rapid.
‎Să ne întoarcem jos.
‎A fost cineva aici?
‎Stai, se pare că da!
‎SIRENA: SUPRAVIEȚUIRE PE INSULĂ
‎Vom dormi ca la stație, cu urechile ciulite la sirenă.
‎E ca înainte de filmări.
‎Am învățat doar să ucidem.
‎Nu se va termina până nu e ocupată una dintre baze.
‎- Scoate-l! ‎- Scoate-l!
‎Încercam din răsputeri să nu le rănim, dar…
‎Și noi ne temeam să nu fie rănite.
‎Și noi eram blânde cu ele.
‎- Eun-mi! ‎- Bravo!
‎L-au pierdut?
‎Le omorâm pe toate.
‎Sunt asasine. Nici măcar nu le-am auzit.
‎E ca un război.
‎Ne vom folosi trupurile drept arme.
‎Scoate-l!
‎Le arăt eu lor spiritul militar.
‎Devine din ce în ce mai interesant.
‎SIRENA: SUPRAVIEȚUIRE PE INSULĂ
‎Subtitrarea: Elena Irimia