Ділане!
Агов? Ділане, де ти?
Ось де він.
Чого він лежить?
Ми всюди тебе шукаємо. Ти в нормі?
Ні! Поглянь. Звісно, я не в нормі.
Щось трапилося, але не можу згадати що.
МОНСТР ЧИ ЛЮДИНА ФЕЙ-ВОЇТЕЛЬ — ВАМПЛІНҐ
ПРИВІТ?
МИ НАЖИВО!
Я ХУДОЖНИК!
ЛИШЕ З ТОБОЮ...
Я ПРОКИНУЛАСЬ ВАМПІРКОЮ
СТАРША ШКОЛА СТОКЕРА
Гарного всім понеділка!
Ви всі енергійні, як дзиґа. Хай закон збереження енергії працює.
Прошу сідати.
Прекрасно унаочнюєте фізику літачками.
- Сьюзен Чу? - Є.
- Джон Родрігес? - Є.
Кармі, ти запізнишся!
Добре.
Ти зможеш.
Ділан Гелсінґ?
На місці.
Кев?
Просто Кев?
Так, присутній.
Кармі Генлі?
Є.
Отже, 3,14159265 дорівнює ігрек.
Овва, математика така проста. Ще одну задачу?
Знаєш, це геть неправильно.
Але прекрасна впевненість. Наполеглива.
Спробуйте розв'язати цю задачу кожен самостійно.
П'ятірка за зусилля?
- Я думала, що забацала. - Й аси помиляються.
Трістан.
Кармі, кажу тобі, на полюванні в лісі сталося щось погане, жахливе, страхітливе.
- Він у всьому винен. - Яке це має значення? Ти все забув.
Це неважливо. За цим стоїть Трістан.
Біля нього дуже лячно.
- Сто відсотків. - Так.
Якби ви краще його пізнали, знали б,
що він добрий, розумний і смішний.
Ага. Геть не смішно прокидатися з ліанами на зсудомлених ногах.
Я навіть рухатися не міг.
Думав, величному роду ван Гелсінґів кінець.
Ноги досі болять!
У тебе дивна ходьба.
З того дня я сплю з розплющеним оком і ліхтариком під подушкою.
- Ти ж завжди так робив. - Але тепер є причина.
Щось у Трістані не так.
Якщо це взагалі його ім'я!
Пане Ділане,
здається, ви розповідаєте щось важливіше за урок. Розкажіть нам.
Ні, дякую. Тут нічого цікавого.
Напишіть свій розв'язок.
Гаразд.
Так.
Правильно.
Я вивчав Декарта французькою.
«Мислю — значить, рахую».
Я краще за них знаю Декарта. Я вчила філософію не один рік.
«Фан-Кон» — це не лише комікси. Треба рішень.
Скільки мерчу? Треба плакатів? Статуеток Кармели?
Я геть заплутався. Якби ж мені твоя інтуїція.
Перше: жодних статуеток Кармели.
Нізащо.
А фігурки Леанни?
Різні наряди й аксесуари... Плати за торгову марку не треба.
- Це не пов'язано з коміксами. - Нуль бачення.
- Напиши про мене в наступному. - Ні. Я не обговорюватиму його.
Назвімо його: «Проєкт просто Кева».
Секрети — частина моєї творчості. Ти ж поможеш? Ти мені потрібна.
Поможу. Обіцяю.
Мушу бути на дні народження близнюків. Мій подарунок — прикрашання.
Ти підібрав вайб для «Фан-Кону»?
- Вайб? - Добре, що я твоя менеджерка.
Я б хотіла такої.
Твій вайб, спосіб життя. Аромат духу, настрій.
У мене крутий стиль. Зачіска однакова з третього класу.
І мій аромат у нормі.
Це фанати.
Заскочу в «Леанна наживо». Але зачіску оновимо.
Усе. Крапка. Па-па!
Привіт, я шукав тебе.
Справді? Шукав? Я теж тебе шукала. Чекай. Не шукала. Чому я це сказала?
Рада тебе бачити.
Привіт, Дункане. Як ти?
Я Ділан, і, гадаю, ти знаєш, як я.
Ти вільна? Маю сюрприз.
Сюрприз? Для мене?
Так. Уже давно планував.
Добре. Ходімо глянемо.
Па-па.
Пам'ятай про небезпеку.
Кеве, я прийду!
Ану, що Трістан приховує?
Не допущу.
Я Гелсінґ. З роду мисливців.
Відчуваю небезпеку в повітрі.
Що ти робиш?
Нічого. Нічого не роблю.
От думаю, треба прикрасити шафку.
Ти не з тих, хто прикрашає.
- Ти ніде не повинна бути? - Можу доповісти про підозрілі дії.
Чи я доповім на тебе раніше. Так.
Так.
Патрульні тхнуть. Бракує нагород за гарну гігієну.
А це що таке?
- Ти жартуєш. - Ні. Ніхто не робив мені такого сюрпризу.
Тато робить вівторки тако щотижня й думає,
що це сюрприз, хоч це, звісно, не так.
Буде круто.
Просто скажи, що це.
- Якщо скажу, зіпсую сюрприз. - Натякни.
Я добре розв'язую задачі. Це не моя головна навичка, але...
Вибач.
Усе добре?
Мчиш зі мною?
КАРМЕЛА
Круті, правда?
Якщо «страшно» дорівнює «круто». Нам треба їх 100?
Ні. Треба 200.
Унизу є ще.
- Агов? - Кармі, чому ти так довго?
Агов? Помогли б мені. Я твоя менеджерка, а не помічниця.
Крамарю, полагодь ці підлоги промптус, що французькою означає «прудко».
Тобто латиною.
Кеве, час перевтілень.
Стривай. Я не змінюватиму те, ким я є.
Звісно, що ні. Усередині ти ідеальний.
Слід підняти до цього рівня й зовнішність.
- Окуляри. - Я добре бачу.
Після ЛАСІКа вже ніхто не носить їх, аби бачити.
Тепер вони лиш модний аксесуар, адже гламур не має вихідних.
Ні. Щелепа занадто квадратна.
Так! А тепер приміряй ці образи.
Це непотрібна трата мого часу й таланту.
Моя присутність — це подарунок.
Нема за що. А тепер іди міряти.
Бував тут малим.
Підходь!й
Виміряй свою силу!
Бий чим сильніше, аби куля дзенькнула.
- Легко лиш із виду. - Прошу.
- Ану давай. - Давай. Хто програє, купує льодяники.
Заслабо.
Непогано. Дай спробую. Я не піду звідси без іграшки.
Овва! Іграшка твоя!
Сюди, мала.
- Де мій льодяник? - Вітаю.
- Де ти його взяв? - Не лиш у тебе є суперсили.
Далі.
Ні.
Так!
- Найкраща спроба з трьох. - Три кільця на пляшку — приз твій.
Гаразд.
- Зараз, пане Дино. - Ти зможеш.
Дай поможу. Пан Дино буде твій.
Переможець!
- Прошу. - Дякую. Гайда ще тобі виграю.
Оп-па!
Ні, мені це не подобається!
Облиш мене.
Біль — це мода, а мода — це біль.
Це катастрофа.
Я митець. Письменник. Мене не треба фоткати.
Треба. І треба брошурок на «Фан-Кон».
Як твоя бренд-стратегиня скажу одне: це ключ до успіху.
Єдине, що важливе, — це моє мистецтво.
І де Кармі? Вона обіцяла допомогти мені з мерчем.
Послухай! Десь є дитина,
яку надихне твоя книжка. Без реклами вона до неї не дійде.
Ти не хочеш змінити життя дитини? Що ти за монстр?
Гаразд.
Руки в боки.
Це неймовірно.
Це жахливо.
Усміхайся, мов хочеш тут бути.
Гаразд.
Я іноді приходжу сюди відпочити.
Аби побачити світ трохи яснішим.
Ідеальне місце для сюрпризу.
Що, льодяники, ігри, плюшеві тваринки...
- Це не був сюрприз? - Був, але в мене є дещо інше.
Овва, я...
У мене відняло мову. Я досі говорю, але...
Дякую. Ми чудово провели час.
Гарна усмішка.
Як ти справляєшся з інакшістю?
Усі належать до однієї спільноти, а ми — чужинці-спостерігачі.
Розумію.
Мене теж це турбувало, але вже ні.
Справді?
Хто хоче бути людиною? Вони слабкі. Ми чужинці.
Тому люди завжди нас боятимуться. Зрештою, буде боротьба міфічних і людей.
Але моя людська сім'я любить мене.
А вони знають, хто ти?
Батьки — ні. Їх би охопила паніка.
Близнюки знають.
Вважають, що я супергероїня з фільму.
Колись усі мішані муситимуть обрати сторону.
Прибічники міфічних повстануть проти людей.
Прибічники людей забудуть свою силу, і міфічні здолають їх.
Але це іншим разом. Сьогодні головне — ти.
Так...
Ну й ну.
Це найкращий день у моєму житті.
Це найгірший день у моєму житті.
Ні! Жодних ножиць.
Я вже стригла волосся.
Чесно кажучи, людське — ні, та тренувалася на ши-цу Кайлі Ка.
- Вона вважає, я ас. - Моя зачіска класична.
Перевірена. Вірна стилю. Визначає мою особистість.
Усі мої 300 леанналоверів згідні: тобі потрібен новий образ.
Додам колір.
Поклади це. Помаранчевий нікому не личить.
Справді все так погано?
Ні, не погано. Ця зачіска ні про що. У цьому й річ.
Яку зачіску ти не наважувався спробувати?
Сміливо.
Гаразд.
Так красиво.
- Трохи затепло для цієї пори року. - Так, але що вдієш?
- Що завгодно. - Ти зупиниш грім?
- Так. - Дощ?
- Перестань. Авжеж. - А ураган?
Не захоплюйся. Я не метаморфа.
Метаморфа?
Знаєш її?
Ні, але вона — легенда.
Справжня лідерка міфічних.
Що?
Нічого.
Гаразд.
Мій друг, який завжди щось вишукує...
- Ділан? - Так.
Він знайшов якийсь папірець із пророцтвом.
І?
Там пише, що я виберу міфічних й очолю війну проти людей.
Рік тому я була звичайним підлітком, а зараз не знаю, хто я.
Дивно.
Ділан — просто людина.
Що люди знають?
Приходь на «Фан-Кон». Будуть усі мішані. Побачиш своїх.
Ти йдеш? Супер. Я завітаю. Поможу Кеву випустити наступний комікс.
Ще одна людина надуживає нашими.
Ні, це неправда.
Це його пристрасть. Він не покладає рук.
Без тебе в нього не було б коміксу й слави.
Бо це твою історію люблять. А він заперечує.
І
замовчує найкраще.
О ні. Ми запізнимося. Нам пора.
- Нам? - Так. Ти летиш зі мною.
Треба зробити бренд зачіски.
Буде #СтильЛеанни чи #ЛокониЛеанни. Що скажеш?
- Круть. - Авжеж. Я легенда. Агентка змін покоління.
Чесно кажучи, я сама себе дивую. Я заздрю собі.
Я про зачіску, але гаразд.
Так, це теж.
- Кеве, ти мені потрібен. - З тобою все добре?
Припини важко дихати.
- Волога зіпсує його пасмо. - Так.
Що це в тебе?
Тобі не збагнути.
- Ось що ти весь день робив? - Узагалі я чекав Кармі весь день.
Вона не прийшла. Я ухвалив рішення й не шкодую.
- Тому так. - Так.
У тебе нема почуття стилю. Аби збагнути, треба мати його.
Добре, мені треба бігти.
Мій помічник надішле рахунок.
Гаразд. У нас проблема.
Що це?
- Я взяв її з шафки Трістана. - Украв?
Ні. Конфіскував.
Намагався її відкрити. Ніяк. Навіть моє титанове свердло не змогло її розколоти.
Торкнися кришки. Давай.
Цим Трістан шкодить Кармі.
Цілком можливо. Але розберемося після дня народження близнюків.
А це нині.
Зараз. Пора йти.
Інакше вони каратимуть нас вічно.
Покажемо це Кармі. Відкриє своєю суперсилою.
Так. Чудово. Ходімо. Гайда.
З днем народження.
Він майже закінчився.
- Ти так і не прикрасила дім. - Й обіцяних подарунків нема.
Ні, я пам'ятала.
- Іграшки? Відстій. - Іграшки? Відстій.
Вони гарні.
Кармі, де ти була?
Тато вже пішов сам вигулювати Рейні.
- Він знає. Де ти її весь день тримав? - Ні. Він нічого не робив.
Нині в мене був найкращий день у житті.
Так? Завдяки й тому, що ти пообіцяла й не помогла мені?
Знаю, чуєте? Знаю.
Це моє?
Ні.
Так. Ні.
- Може. - Зламав мою шафку й украв шкатулку?
Я б не назвав це крадежем.
Скоріше збором доказів. Тут є щось небезпечне для тебе.
- Що? - Тобто «небезпечне для неї»?
Ти зламав мою шафку. Це грубо. І, дякую, зіпсував...
найкращий сюрприз.
З днем народження.
- Овва! Круть! - Овва! Круть!
Найкращий подарунок! «Зловіщий маг», перша версія.
Це така рідкість. Де ти його дістав?
Наші друзі заздритимуть!
Невже ти так учинив?
- Він навряд хотів... - Так.
- Хотів. - Слід поговорити.
Про що? Нема вже про що говорити.
Був чудовий день, а ви його спаскудили.
Кармі.
Кармі, сонце.
Ні. Трістан має рацію. Я не одна з вас. А він бачить у мені мене.
Кармі, ми ось-ось розрізатимемо торт. Вернися.
Облиште мене!
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ Е.ТА ДЖ.
Переклад субтитрів: Павло Дум’як