Dylan!
Mă auzi? Dylan, unde ești?
Aici erai!
De ce e pe jos?
Te-am tot căutat. Te simți bine?
Nu! Nu mă vedeți? Evident că nu!
Nu-mi mai amintesc ce s-a întâmplat.
MONSTRU SAU OM VAMPLING
BUNĂ!
SUNTEM ÎN DIRECT!
FAC ARTĂ!
DOAR CU TINE...
M-AM TREZIT VAMPIR
LICEUL STOKER
O luni fericită vă urez! Văd că toți radian azi!
Sper să nu fie nimeni obtuz.
Luați loc!
Bună demonstrație cu avionul de hârtie!
- Susan Chu? - Aici!
- John Rodriguez? - Aici!
Carmie, o să întârzii!
Bine.
Hai că poți!
Dylan Helsing?
Afirmativ!
Kev? Doar Kev?
Da, aici!
Carmie Henley?
Carmie?
Aici!
Deci 3,14159265 egal cu y.
Matematica e simplă. Mai fac una?
E pur și simplu incorect.
Apreciez încrederea în sine! Bravo!
Încercați să o rezolvați fiecare independent?
Zece pentru efort?
- Am crezut că mi-a ieșit. - Toți am pățit-o.
Tristan! Carmie, s-a întâmplat ceva nașpa, teribil și oribil,
la vânătoarea de comori.
- E numai vina lui. - Și ce contează? Nu îți amintești.
Nu contează asta. A fost mâna lui Tristan.
Pare periculos.
- Da, clar. - Exact.
Dacă l-ați cunoaște, ați ști că e sufletist, deștept și amuzant.
Da. Nu e amuzant să fii prins de vrejuri care îți blochează circulația.
Eram complet imobilizat.
Am crezut că o se sfârșească vița Van Helsingilor.
Încă mă dor toate!
Șchiopătezi puțin.
De atunci, dorm iepurește, cu o lanternă sub pernă.
- Mereu dormi așa, nu? - Da, dar acum am motiv.
În fine, Tristan e dubios. Dacă ăla e numele lui real.
Dle Dylan Helsing!
Se pare că ai informații importante. Spune-ne tuturor!
Nu, mulțumesc! Nimic interesant de declarat.
Atunci dă-ne soluția!
Bine.
Da.
E corect.
Am studiat Descartes în franceză.
„Cuget, deci calculez.”
Nu toți sunt versați în Descartes. Am studiat filozofie.
Întrunirea Fanilor nu se rezumă la benzi.
Duci materiale promoționale? Postere? Figurine?
E derutant! Ajută-mă, tu ai instincte bune!
În primul rând, fără figurine Carmela.
Nici vorbă!
Atunci figurine Leanna!
Au multe ținute și accesorii și renunț la taxa de marcă.
- Nu au legătură cu benzile. - Nu ai viziune!
- Aș putea fi noul personaj. - Nu dezbat noua poveste.
Deocamdată e un proiect fără titlu. Secretul mi-e muză.
- Vii mai târziu? Am nevoie de tine. - Da, clar. Promit.
Am de mers doar la ziua gemenilor. Darul meu e decorarea casei.
- Ți-ai ales stilul pentru Întrunire? - Stilul?
Ce noroc ai cu mine! Aș vrea să-mi fiu impresar.
Stilul, esența, personalitatea.
Îmi place stilul meu. Am freza asta dintotdeauna.
Și esența mea e bună.
Fanii! Intru în direct. Dar freza trebuie actualizată.
Am încheiat discuția. Pa!
- Salut! Te căutam! - Serios? Și eu te-am căutat.
Stai! Ba nu. Aberez. Mă bucur să te văd!
- Salut, Duncan! Ce faci? - Dylan. Cred că știi ce fac.
- Ești liberă? Am o surpriză. - Da? Pentru mine?
- Da. O plănuiesc de mult. - Bine. Da. Hai să o vedem!
Pa!
Nu uita că pare periculos!
Kev, o să vin!
Să vedem ce ascunde Tristan!
Nu faci tu rele! Sunt un Helsing. Vânător pur.
Eu simt pericolul.
Ce faci?
Nimic. Nu fac nimic.
Poate o să-mi redecorez dulapul.
Nu pari genul.
- Nu ai ore? - Îți pot face reclamație.
Poate îți fac eu primul. Da.
Așa!
Ghizii pădurilor put. Igiena nu e misiunea lor.
Ce-i asta?
- Glumești! - Nu, jur.
E prima surpriză de genul ăsta. Deși tata face tacos marțea.
Crede că e surpriză, dar e în fiecare marți.
O să fie mișto!
Spune-mi ce e!
- Aș strica surpriza. - Un indiciu măcar!
Știu să rezolv enigme. Nu mi-e în sânge, dar cred...
Scuze!
Ești bine?
Vii după mine?
- Arată bine, nu? - Puțin înfricoșător.
- Ne trebuie o sută? - Nu, ne trebuie două sute. Mai avem jos.
- Bună! - Carmie, de ce ai întârziat?
Totuși, nu mă ajutați? Sunt impresar, nu asistentă.
Negustorule, să repari podelele! Promptus! Adică pronto în franceză.
E în latină.
- Începe transformarea! - Ușurel! Nu vreau să mă schimb.
Normal că nu. Sinele tău e perfect. Și trebuie să-ți asortăm aspectul cu el.
- Ochelari! - Dar văd bine.
Nu de-aia se poartă. Există operație cu laser.
Acum sunt accesoriu de modă, eleganța mereu e în vogă.
Nu. Îți ascut mandibula.
Da. Bine. Probează astea!
E inutil. Îmi pierzi timpul și talentul.
Prezența mea e un dar. Cu plăcere! Probează odată ținutele!
Veneam des aici.
Haideți aici!
Câtă forță ai?
Dă cât de tare ca să bați clopotul!
- E destul de greu. - Ține!
- Să te văd! - Cine pierde ia acadele!
Prea încet.
Nu e rău. Încerc eu. Nu plec fără un pluș.
Ai câștigat un pluș!
Hai, fetițo!
- Unde mi-e acadeaua! - Felicitări!
- De unde o ai? - Și eu am puterile mele.
Următoarea!
Nu.
Da!
Trei încercări. Hai!
Trei inele pe sticlă ca să câștigi.
Bine.
- Ești al meu, Dino! - Lejer!
Te ajut. Dino va fi al tău.
Ai câștigat!
- Poftim! - Mersi! Îți mai iau!
Bum!
Nu, o detest. Lasă-mă în pace!
- Ascultă! Nu există modă fără durere. - E aberant.
- Fac artă. Scriu. Nu am nevoie de poze. - Ba ai. Și de broșuri pentru Întrunire.
Ca strateg, pot să-ți confirm că astea îți aduc succesul.
Numai arta mea contează, de fapt.
Unde e Carmie? A promis că mă ajută.
Ascultă! Cineva va fi inspirat de cartea ta.
Fără reclamă, nu o să te descopere. Vrei să schimbi vieți sau ești un monstru?
Bine.
Mâinile pe șolduri.
- Ce tare! - Ce groaznic!
Hai, zâmbește!
Da, deci aici mai vin eu uneori.
Ca să văd lumea mai clar.
E un loc bun pentru surpriza ta.
Dar acadelele, jocurile, plușurile...
- Nu sunt surprize? - Ba da, dar mai e ceva.
Am...
Nu am cuvinte. Știu că încă vorbesc...
Mersi! M-am simțit minunat cu tine.
Drăguț zâmbet!
Nu ți-e greu să fii diferit?
Toți și-au găsit locul, dar noi suntem pe margine.
Știu.
- Mă deranja, dar mi-a trecut. - Serios?
Păi nu? Omul e slab.
Noi suntem exclușii. Oamenii mereu se vor teme de noi.
Miticii se vor confrunta cu oamenii.
Dar familia mea umană mă iubește.
- Ei știu cine ești cu adevărat? - Ai mei nu știu. S-ar panica.
Gemenii știu. Ei cred că sunt un soi de supereroină.
Micștii vor trebui să aleagă. Dacă alegi mitic, te lupți cu oamenii.
Dacă nu, îți uiți puterea și ești înfrânt de mitici.
Mai e până atunci. Azi tu ești importantă.
Da, păi...
E cea mai frumoasă zi din viața mea.
E cea mai urâtă zi din viața mea.
- Nu! Lasă foarfeca! - Știu ce fac, am mai tuns.
Bine, nu păr uman, dar am exersat pe a mea Shih Tzu, Kylie K.
- Mă venerează. - Freza mea e clasică.
Testată și retestată. Fără surprize. Mă definește.
Trei sute de fani spun că e cazul să schimbi cum arăți.
- Să adăugăm culoare! - Las-o jos! Portocaliul nu e bun.
Chiar așa de rău e?
Nu e rău. Dar nu se distinge cu nimic. Aia e buba.
Ce freză ai vrea să încerci?
Duci reținerile la zero! Bine.
Ce frumos!
- Cam cald pentru sezonul ăsta. - Da, dar ce să faci?
- Ce vrei. - Poți opri tunetul?
- Da. - Ploaia?
- Fii serioasă! Da. - Uraganul?
Să nu exagerăm! Nu sunt metamorfa.
Metamorfa?
O cunoști?
Nu, dar e o legendă.
Un lider al miticilor.
Ce e?
Nimic.
Bine.
Amicul meu atrage obiecte ciudate...
- Dylan? - Da.
A găsit un pergament cu o profeție.
Și?
Scrie că o să fiu mitică și că o să lupt cu omenirea.
Acum un an, eram o fată tipică, acum nu știu cine sunt.
E bizar.
Dylan e doar un om.
N-are habar.
Hai la Întrunirea Fanilor! O să cunoști mulți micști.
Și tu mergi? Tare! O să vin și eu. Îl ajut pe Kev cu lansarea cărții.
- Alt om care profită de noi. - Nu e adevărat.
E pasionat. A muncit mult la benzile lui.
Dar fără tine nu ar fi existat.
Povestea ta i-a adus fani. El neagă asta. Și...
nu descrie ce e mai frumos.
Nu! O să întârziem! Hai!
- Și eu? - Da. Vii cu mine.
Coafura asta trebuie monetizată. StilulLeanna sau ȘuvițeLeanna, nu?
- Mișto! - Clar! Sunt genială.
Deschid noi drumuri. Sincer, mă uimesc. Mă invidiez.
Mă refeream la coafură. În fine.
Da, e mișto.
- Kev, am nevoie de tine. - Ai pățit ceva?
Nu mai respira greu!
- Umezeala îi strică ondulația. - Da.
Ce ai pe cap?
Nu e treaba ta.
- Asta ai făcut azi? - Și am așteptat-o pe Carmie.
Nu a venit. Am luat o decizie și îmi place.
- Da. - Da.
Tu nu ai stil. De-aia nu poți să înțelegi.
Bine, trebuie să plec. Asistenta mea îți va trimite factura.
Bine. Avem o problemă.
- Ce-i asta? - E a lui Tristan.
- Ai furat-o? - Am confiscat-o.
În fine. Nu am reușit să o deschid. Nici cu burghiul de titan.
Atinge capacul! Hai!
- Cu asta o rănește pe Carmie. - Da, e foarte posibil.
Discutăm după ziua gemenilor. E azi.
Adică acum. Hai! Altfel o să ne pedepsească pe vecie.
Carmie o va deschide cu superforța ei.
Da. Excelent! Hai!
- La mulți ani! - Imediat e gata ziua noastră.
- Nu ai decorat. - Nu ne-ai dat cadouri.
Ba da, uite!
- Plușuri? Ce nașpa! - Sunt drăguțe.
Carmie, unde ai fost?
L-a scos tatăl tău pe Rainey.
Știe el. Unde ai ținut-o?
Nu. El nu a făcut nimic.
Am avut parte de o zi minunată.
Da? E minunat faptul că nu ai venit să mă ajuți?
Am sfeclit-o, știu!
E a mea?
Nu.
Da. Nu. Poate.
- Mi-ai furat-o din dulap? - Nu aș zice că am furat-o.
Ci am adunat probe. Cred că îți face rău cu asta.
- Ce? - Cum îi face rău?
Mi-ai furat chestii din dulap. Necioplit! Și...
ai stricat surpriza.
La mulți ani!
Ce tare!
Cel mai mișto cadou! Sinister Mage, prima ediție.
- E greu de găsit. De unde îl ai? - Toți o să moară de ciudă.
Dylan, ce urât!
- Nu cred că a vrut... - Nu. A vrut.
- Trebuie să vorbim. - Ce să mai vorbim?
Am avut o zi grozavă, voi ați stricat-o.
Carmie! Scumpo!
Nu. Tristan are dreptate. Nu sunt ca voi. Dar el mă înțelege.
Carmie, tăiem tortul! Hai înapoi!
Lăsați-mă!
LA MULȚI ANI A ȘI J