«ПЕРЕМОГА — НЕ ГОЛОВНЕ. ГОЛОВНЕ — БАЖАННЯ ПЕРЕМОГТИ».
АРНОЛД ПАЛМЕР
«У ГОЛЬФІ ТИ ЗМАГАЄШСЯ ЛИШЕ З СОБОЮ.
Я ЗАВЖДИ ГРАВ ПРОТИ НАЙКРАЩИХ».
ЛОННІ ГОКІНС
Вітаємо в Північній Каліфорнії на мальовничому узбережжі півострова Монтерей
у фінальний день сто двадцять шостого чемпіонату U.S. Open.
Якщо ви щойно приєдналися,
то пропустили чотири найдраматичніші дні в історії гольфу.
Усе почалося з Лонні Гокінса.
Кевіне, що ти нам розповіси про цього гравця?
Що ж, він грає зі зламаною рукою.
Фіск почав з відставання на три удари,
а тепер відпочиває, випереджаючи Ленса Гокінса на один удар,
а старшого Гокінса на два.
Турнірні таблиці покажуть, чи стане він дворазовим чемпіоном,
а чи вийде в плейоф з одним з цих двох гравців.
-Так! -Роджер Молтбі чекає черги…
Вперед, Ленсі! Вперед!
Вибачте, там мій малий, тому…
Ви знаєте цього гольфіста?
Я треную Ленса Гокінса, він мій найкращий друг.
-Вона ні бе ні ме в гольфі. -Та ну?
Я продаю ліки. Ми тут як спонсор.
Добренько.
Якщо мій зробить берді, то вийде в плейоф. Знаєш, що це?
Дзень-дзень монетки!
Грошики сюди!
Я вболіваю за Лонні Гокінса.
Ні.
Епічний батьківсько-синівський двобій. Як у Шекспіра.
Давай у це не лізти. Треба цей столик трохи стишити.
Вибачте. Забудьте. Заплатіть на виході, добре?
Подивимося гольф, бляха!
Дуже складний удар з ті на 18-й на Пебл-Біч.
Ліворуч вода. Треба влучити у фервей.
Ого, пробиває просто в центр. За два удари зможе дістатися ґріна.
Це додасть нервів його батькові, Лонні.
Може, пройти цю лунку іґлом і виграти таки зараз?
Мале гімно, а яке гонорове, га?
Сем, у мене рука знову кровить. Перевʼяжи.
Починаймо.
USGA ЛЕ ГОКІНС, ЛО ГОКІНС
Оце воно!
Його кличуть Яструб
ЯСТРУБ
Він гольфіст
Найкращий гольфіст у світі!
Ти поглянь на себе. Грієшся на сонечку, так?
Відчуваю, що заслужила.
Знаєш, щойно я завтра підпишу угоду з Mike's Hard Lemonade —
вперед у мандри! Ріо-де-Жанейро! Париж!
Кудись туди, де нема гольфу, будь ласка. Благаю, Боже.
Ну, ти тяжко працювала,
і я дуже пишаюся тобою і твоїм талантом ведення бізнесу.
Дякую. Це так приємно. Знаєш, що ще приємно?
Бачити, як я одужую?
Я не дивилася жодної секунди гольфу увесь тиждень. Ані Ленса. Ані Лонні.
Ані мого нового бізнес-партнера Ґолдена. Я наче в раю.
Стейсі, я хочу, щоб для тебе всюди був рай.
Твоє щастя — це бальзам на мою неспокійну душу.
Побачення зі смертю змусило мене замислитися.
І я більше не можу стримувати почуття.
Стейсен Ґрамвелл Гокінс,
чи приймеш ти мою руку і серце?
Редфорде! Боже, це так мило, Редфорде. Справді?
Я хочу, щоб ти подумала. Це все, про що я прошу.
-Ох, ти такий милий! -Ну…
Відчуваєш, тату? Це вітер дує.
Візьми міцнішу ключку.
-І легенько. Не бий проти вітру. -Твої хитрощі не подіють, сину.
Іграми розуму не перехитриш чоловіка, чий розум загартований в бою.
-Отак. -В лунку.
Лонні Гокінс бʼє майже неможливий пат — і це іґл.
Він потрапить у плейоф. І переможе.
Може відставати на чотири удари — і забʼє в лунку з одного.
-Ти про Яструба? -Так, я про Яструба.
Яка історія, га?
А ось моя історія. Про хлопчика з Юби-Сіті, Каліфорнія.
-Про Лонні Гокінса. -Ні, не про нього.
Це інший хлопчик. Хлопчик, якого покинула мати.
Переїхала в інший кінець міста і завела нову сімʼю з іншим татом.
Той хлопчик без матері важко працював.
Був метальником списа.
Списа?
Так. Став чемпіоном штату з метання списа.
Але в Юби-Сіті вже був улюбленець.
Тож той хлопець поїхав з міста, і якось побачив красуню в бікіні на завʼязках.
І той-таки хлопець, якому не надто щастило з жінками,
підходить до неї і каже, отак прямо: «Ти вийдеш за мене?»
Вона погоджується. І жили вони собі в раю.
Він придбав їй гарний будинок.
А вона що?
Кинула його.
Вона вийшла на поле для гольфу посеред глупої ночі,
гола-голісінька, як мати народила,
і сідлала його зведеного брата, аж доки сонце не зійшло.
Чуєш, Освальде! Лонні Гокінс — зведений брат оцього хлопця,
і Лонні трахнув його жінку!
О, так!
Яструб!
Під покровом туману з Тихого океану на півострові Монтерей,
ми повертаємося на ґрін 18-ї лунки пар-5,
де Ленс і Лонні Гокінси вирішуватимуть долю цього турніру.
Тату, як будеш на турнірі сеньйорів,
передай вітання Віджею, Джону Дейлі, і ще всяким ветеранам.
Добре, але спершу зроби дещо для мене.
-Що саме? -Заціни цей пат.
Давай цей наосліп.
Він забив.
Неймовірно!
Лонні Гокінс, здається, виборов плейоф з Ґолденом Фіском.
Що ми щойно побачили?
По яйцях!
Лонні Гокінс!
Ленс Гокінс має забити цей пат,
якщо хоче виграти U.S. Open.
Ви можете в це повірити?
Ґолден Фіск, Ленс Гокінс і Лонні Гокінс
зіграють у плейоф завтра о десятій ранку.
До завтра.
Я ніколи не бачив нічого подібного.
Стейсі, кохана, здається Ленс, Лонні і Ґолден завтра грають плейоф.
Що ж, це може бути цікаво подивитися.
Кажу ж, я завʼязала з гольфом.
Гаразд, кохана. Я тобі вірю.
Боже, а вона особливіша, ніж я очікувала.
Звичайно, це ж вісімнадцята лунка. Вона легендарна.
Ні, не…
я про цю мить, не про лунку.
Думаю, йому тут сподобається.
Боже, аж не віриться, що ми це робимо.
Так, чесно кажучи, мені досі якось не по собі.
-Це що, зуб? -Це точно зуб.
-Там і кості є. -Господи.
Сип по всьому полю.
Могли б і повністю спалити.
Я знаю, що це має бути зворушливо, але це досить-таки огидно.
Ну, все.
-Оце й увесь він. -Він на мені.
-Біжи, Яструбе. -Ой, хтось іде.
Де? Бляха.
Бувай, тату.
Туди!
-Це тут! -Боже мій!
Боже мій!
Це воно, місце злочину, це тут.
Я така збуджена. Там унизу аж дзижчить, як цикада.
-Боже. -Швидше!
Ой, щось я ніяк не зніму сорочку.
Давай, знімай.
Отак.
-Ой, що це? -Що?
Що?
-Схоже на зуб. -Дай-но гляну.
Так, схоже це…. це і є зуб.
Господи.
-Щось коле в спину. -Мовчи, діставай яструбиний член!
Слухаюся.
Зараз покажу тобі свій репродуктивний орган, а тоді…
-Так. -Боже, ну я й напився.
І я напилася!
-Стривай. -Що таке?
-Одну секунду. -Що таке?
-Що? -Я не можу.
Тобто?
Я люблю дружину.
Боже, та любитимеш її пізніше. Час трахатися.
Знаю, але досі люблю Стейсі, дуже.
А ще, коли ти скинула ті чоботи,
я кінчив у штани.
-Що за фігня? -Зараз, добре.
-Це фігня! -Олівіє!
-Ой, це Ентон. Дай чоботи. -Забудь про чоботи.
-Чорт -Атас!
Олівіє, ти тут?
Олівіє!
Чого тобі?
Чого мені? Чому ти не прийшла на гру?
-Я була зайнята. -Тиждень?
У мене зараз плейоф з Ґолденом і татом.
Чудово. Сподіваюся, вам весело. Я мушу збиратися.
Стривай, мамо! Ой! Ти мене не чуєш?
Завтра ми граємо на перемогу в довбаному U.S. Open.
Мені байдуже, хто виграє довбаний U.S. Open.
Я втомилася, Ленсе. Від тебе, Лонні і всієї цієї фігні.
Мамо, мені шкода за Вегас, добре?
А мені ні. Я рада, що там була. Я усвідомила.
Я більше не хочу бути дружиною чи мамою гольфіста.
І тому ти зробила Ґолдена Фіска новим обличчям «Клю-Чаю»?
Я продалася, ясно? Я багата.
Запрошу тебе в гості до мене і Редфорда
в новий розкішний маєток, який ми скоро купимо.
-Тато зараз на піку форми. -Боже, досить.
Поводиться як непереможний. Бачила б ти його пат наосліп сьогодні.
Троє немовлят прикидаються чоловіками, ганяють мʼяча і силкуються забити в лунку.
Подумай про це, Ленсе.
Це дурна гра.
Ти не розумієш.
Що я не розумію?
Мамо,
ще з самого Вегаса
ті хлопці погрожують мене вбити.
-Ти про що? -Хлопці з покеру.
Я винен їм чотири мільйони, і якщо завтра не виграю,
вони мене реально вбʼють.
Що? Боже мій.
Ти серйозно? Слухай, поговори з батьком.
Він мене не слухатиме. Він одержимий турніром, мамо.
Навіть погляд його видає.
Мозок тварини. До нього не достукатися.
Принаймні мені.
Хочеш, щоб я з ним поговорила?
Ні.
Не знаю.
-Може, дам йому виграти. -Господи.
Чорт з ним. Він цього хоче.
Йому начхати.
Моє життя і так гімняне. Кому яке діло?
Добре, слухай сюди. Я про все подбаю, але це востаннє.
Коли все скінчиться, знайди собі допомогу.
Ось ти де. Де ти був? Я вже почала хвилюватися.
-Ой, та так, гуляти ходив. -В одному черевику?
Так, в одному черевику стопа загартовується.
Що це в тебе на спині?
Що? Де?
Стривай. До тебе щось прилипло.
Фу. Це що, палець ноги?
Палець ноги? Дай-но гляну.
-На. -Фу! Так. Таки палець чи то кістка пальця.
Ти когось убив?
-Бляха. Стейсі. -Звідки знаєш?
Стукіт. Тільки вона так стукає.
Привіт, Стейс.
Є розмова. Стосовно Ленса.
Він просто смалить! Може й мене завтра обіграє.
Жартую. Не обіграє. Але він дуже талановитий.
Лонні, прошу, ні.
Гаразд. Я почну.
-Це серйозно. -Що?
Отже, годину тому я був на вісімнадцятій лунці з Олівією Флойд.
Ну, з дружиною Ентона.
У неї такі класні форми, просто любо глянути.
Я знаю Олівію Флойд.
Ага, звісно. Отож, ми на полі для гольфу, обоє страшенно збуджені.
І… бо вона дуже гарна жінка, розумієш?
Так.
Отож, вона на мені, і от-от вивалить циці.
А якщо ти памʼятаєш, це циці світового класу. Ну, знаєш…
Циці!
Як «цицьо-Бітлз». Хіт, куди не плюнь.
Воно, знаєш, якщо уявити циці як музику…
Я не маю на це часу. До чого ти ведеш, бляха?
Отже, вона от-от вивалить ті самі циці, і тут мене раптом як осяє!
Ні.
Я не хочу дивитися на ті циці.
-Знаєш чому? -Мені байдуже.
Бо єдині циці, на які хочу дивитися —
твої.
Я кохаю тебе, Стейсі. Досі й безперестанку.
І не лише твої циці. Твоє все.
Увесь комплект, усе… я серйозно.
Ти закінчив?
Я…
закінчив.
-Сядь-но на хвилинку. -Так, звісно.
Отже, якщо ти мене кохаєш…
Так.
…то зробиш те, про що я попрошу.
Що завгодно.
Віднині й довіку. Просто попроси.
Я хочу, щоб ти завтра дав Ленсу виграти.
Ні!
Ти що, здуріла? Це ж Великий шлем!
-Вони його вбʼють, Лонні! -Хто?
Погані хлопці! Мафія!
Російська мафія! Яке це має значення?
-Я з ними поговорю. -З ким?
Я не знаю, хто ці люди! Лонні, твій син — лудоман.
Він винен чотири мільйони доларів гангстерам.
І вони його вбʼють, якщо він не виграє турнір.
-А якщо я виграю і віддам йому гроші? -Господи. Ти безнадійний.
Ти найгірший батько в історії батьківства.
Я віддав йому свої старі ключки.
У нас була така мить,
батько й син, разом. Ти б це бачила, Стейсі.
Це було єднання. Ми поєдналися, Стейсі.
Чорт, я через тебе зараз розридаюся.
Лонні Гокінсе, якщо ти мене кохаєш,
якщо ти справді мене кохаєш,
ти даси нашому синові перемогти.
Вітаємо всіх на цьому унікальному сто двадцять шостому U.S. Open.
Це трансляція наживо з Пебл-Біч.
Сьогодні понеділок,
а отже, що не вирішилося після чотирьох днів виснажливої гри,
вирішиться саме тут, у плейофі трьох.
Ґолден Фіск, Ленс Гокінс і Лонні Гокінс
прямують до сімнадцятої лунки, де зіграють два останні раунди.
Привіт. Я говорив з мамою.
Сказала, що ти трохи в халепі. Все виклала.
Ой, та не хвилюйся. Все під контролем.
-Вона просто драматизує? -Це не твоя проблема, тату.
Що у нас, тато виховує сина?
Покараєш Ленса чи пограємо в гольф?
ЛОННІ
О котрій наш рейс, люба?
О, Стейсі?
О пів на третю.
Це Лонні.
Так дивно, сьогодні плейоф, а ви їдете з міста.
Усі, навпаки, на гольф сходяться.
…зіпсував з тобою і з Ленсом.
То що у нас, мир?
Залежить, що ти маєш на увазі, але загалом так, мир.
Він молодець. А ти — чудова мама.
Як почуваєшся?
Почуваюся добре. І виглядаю добре.
Ми можемо знову стати сімʼєю, Стейсі.
Їздити у відпустки. У Карлсбадські печери!
Можемо завести пса!
Подумай. Поїхати в музей космонавтики, побачити…
Я так не можу. Перепрошую. Можете розвернути машину?
З якого дива?
Я маю бути поруч з ним.
З ким?
Коли стає важко, сильні не здаються.
Не вдалося з першого разу…
Пробуй ще.
«Ніщо не може пригасити світло, що сяє зсередини».
Мая Енджелоу.
«Будь зміною, яку хочеш бачити у світі».
Усі підбадьорливі афоризми проговорили? Бо я наче The View подивився.
Ще пара штук.
«Хто йде кривою стежкою, життя теж проживе криво».
-Мій вихід. -Вперед, малий.
Ну ж бо.
-Так! -Бах!
Та бляха!
Сем, ти класна кедді, але ловець ти ніякий.
Без праці ти в сраці. Зламана рука!
-Можна й другу зламати! -Еге, вона тобі не треба!
На вісімнадцятій лунці в нас нічия.
Першим Лонні Гокінс.
Здоров, люд.
Слухай, де я вже бачила цих хлопців?
Чорт, вони були на покері у Вегасі. Що вони тут роблять?
Може, просто гольф люблять.
У чорних шкірянках?
-Знаєш, як я люблю шкіру. -Ти точно любиш.
Ми на вісімнадцятій лунці. Спробуй не змазати політ убік.
Мій драйвер ніколи не маже вбік, Сем. Він підкручує.
-А яка різниця? -Поганий гольфіст змазує політ убік.
А вмілий, як оце я, підкручує мʼяч.
Це, мабуть, найскладніший фінішний удар у гольфі на чемпіонатах.
Привіт, малятко.
Роби, як я кажу.
Діво, діво,
не зірвися вліво.
О ні, зірвався вліво, в бік затоки Кармель.
Правіше, правіше, ну… Чорт!
Буде за щастя, якщо мʼяч не впаде у воду і якщо його знайдуть.
Та ще й якщо він зможе вибити його звідти.
Можна трохи швидше?
-Ми вже майже приїхали, пані. -Гаразд.
Оце ти, звісно… підкрутив, Лонні.
Я змазав, Сем.
А якщо є в світі лунка не для мазанини, то це 18-та на Пебл-Біч.
От гімно мале. Я ж тобі сказав — в центр лети.
Я що, неясно висловився?
Тобі що, смішно? Думаєш, це комедія? Ні.
Це бізнес.
Агов, Яструбе! Ти там як?
Я от приземлив свій на ґрін другим ударом.
То був удар майстра. Я трохи понад метр від лунки.
Викликати тобі пошуково-рятувальну службу?
Оближи мішок прутнів!
Ти цей, май на увазі, що почався сезон спарювання морських левів.
Я вже бачив зграю молодих самців,
і вони витріщалися на твою дупу, як на шматок стейка.
Ти обережно там.
Ну, це їхня проблема, не моя!
Оце клас. Ти ще борешся.
Чорт!
Що я наробив?
Що я наробив, Сем?
-А знаєш, я зголодніла. -А я ні.
Знаєш, що я зʼїла б? Яєчні роли по-південнозахідному з Chili's.
-До чого це зараз? -Ти знаєш, до чого. Вони смачні!
Сем, я все просрав. Я програв.
Я хочу ребра, ребра, ребра, ребра
-Я хочу ребра, ребра, ребра -Я хочу ребра
-Я хочу ребра, ребра -Мої реберця з Chili's
-Мої реберця з Chili's
-З соусом барбекю -З соусом барбекю
Сем! Ах ти ж хитрюга!
Змусила мене співати в ефірі національного ТБ!
От і добре! Покажи їм своє «оце воно».
-Ой, б… -Усе добре?
-Так-так, усе добре. -Супер.
Ну, будь уважний.
Так!
Та ну нафіг.
Ми щойно стали свідками наймайстернішого удару в історії гольфу.
Як йому в біса вдалося таке провернути?
Перепрошую, вибачте. Дорогу.
Сем, мені знадобиться двійка MacGregor.
І виклич мені ветеринара, щоб вправив руку.
Слухаюся, буде зроблено.
Крутезний удар, Лонні!
Ага, це таки був крутезний удар, Ґолдене!
Віддайте це комусь, кого любите!
Крутезний сувенір!
Не відʼїжджайте.
Наче цьому дневі бракувало драматизму,
на Пебл-Біч вкотре накотився туман.
Побачимо, як це вплине на наших фіналістів,
що саме прямують до вісімнадцятого ґріна.
Передній правий сектор.
Передній лівий сектор.
Задній правий і лівий.
Панове…
Я можу так цілий день. І я вас зрештою виснажу.
Ґолдене, ти зараз всерешся.
Фіск припускається жахливої помилки.
І вона фактично зачиняє йому двері до будь-яких надій на перемогу.
От халепка.
Не пощастило, Ґолдене.
Що ж, тату,
хай що трапиться —
я тебе люблю.
Просто хочу, щоб ти знав, якщо…
Якщо…
Забудь.
ОЛД БЛЕЙД
Так!
Цим патом Ленс Гокінс посилює тиск на батька.
Лонні доведеться забити цей пат, щоб залишитися в цьому плейофі,
щоб грати на Пебл-Біч далі,
і щоб зберегти свої шанси на Великий шлем.
Якщо не влучить — це кінець.
Ленс Гокінс стане переможцем сто двадцять шостого чемпіонату U.S. Open.
Синку, я мушу забити цей пат.
Роби, що мусиш.
Лонні Гокінс уже стояв на цьому ж місці. Що в нього зараз на думці?
Агов, Ленсе!
Ленсе.
Привіт, тату.
Слухай, Ленсе.
Ти не проти, якщо я… забʼю цей пат?
Я буду найгордішим сином у світі, якщо ти забʼєш цей пат.
Я люблю тебе, сину.
Я теж тебе люблю, тату.
Вибач, синку, я мушу забити цей пат.
Роби, що мусиш, тату.
Так!
Вітаю в клубі, малий.
Ура!
Чудесно!
Я не влучив навмисно.
Тату. Чудова гра.
Я навмисно, синку.
А я збрехав.
Ніхто не хотів мене вбити.
Що?
Дякую за квитки, Ленсе!
Ігри розуму, тату.
Як ти мене вчив.
Я мав якось влізти тобі в мозок.
Ти збрехав?
Ти переміг мене в моїй грі.
Ти переміг мене в моїй грі!
Господи, ах ти ж сучий…
Редфорде, мені дуже шкода, але я не можу вийти за тебе.
Бо я закохана в отого чоловіка.
Мій син, Ленс Гокінс, чемпіон U.S. Open!
Іди в пекло, Лонні Гокінсе!
От срака.
Це був ідеальний кидок списа. Яка грація.
Але й чудове перехоплення від кедді.
Голубонько!
Боже мій! Не віриться, що я його спіймала.
Я, бляха, обожнюю гольф. Королівський спорт.
Сем, це було неймовірно!
Ти врятувала мені життя.
Це робота кедді.
Ох, я так тебе люблю. Я так пишаюся тобою.
Ти пробігла б 35 метрів менш ніж за дві секунди.
Капець просто.
Тобі б оце в NFL Combines.
Так, я, бляха, неймовірна.
Господи милосердний.
-Тільки поглянь. Дивуєш і дивуєш! -Така вже я!
Мала! Це була фантастика.
МІСЯЦЬ ПО ТОМУ
ВОЛМАРТ
От я не розумію.
Чого це твоя рука знову в гіпсі?
Довелося наново вправляти, але досі не загоїлася, бо…
А тоді пішло зараження, тож довелося виправляти перше вправляння.
А там і гангрена почалася, стало нагнивати і…
Знаєш, якось раз
з неї повипадали павучі яйця.
Як у «Павутинні Шарлотти».
Тоді я знайшов хірурга, а він мені: «Треба відтяти».
Я боровся за неї. Боровся, як лев.
Вправив знов, і тепер так.
Ленсе, як воно — виграти U.S. Open і перемогти власного батька?
Чесно? Складно. Я хотів би, щоб ми обидва виграли, але…
знаєте…виграв я.
Візьмеш паузу, щоб насолодитися цією історичною перемогою?
Взагалі, ми разом вирушаємо в подорож країною, поки тато одужує.
Поїдемо в Карлсбадські печери, в музей космонавтики…
Думаєш, зможеш ще пограти?
Вір чи ні, а мене запросили стати капітаном Ryder Cup наступного року.
-Що? -Ага!
Боже мій!
Цього хижака з поля не виженеш.
-Ти ж знаєш. -Це точно.
Ані синцями, ані забоями, ані каменюками, ані ще якимось гімном.
-Бий гімно смакотою. -Бий.
-Так. -Завжди працює.
Завжди працює.
Знаєте, багато в чому цей досвід зблизив нас.
Ми, знаєте, ми… Ми зрозуміли, скільки у нас спільного.
Чотири пляшки молока, бляха?
Скисле.
Сирні кульки, вино, крекери? Я так, бляха, не проживу.
Вибач, я не почула.
А, та ні, я сказав, що врешті-решт
добре знати, що ми підставимо одне одному плече.
Ех, шкода, що ти програв U.S. Open, Лонні.
Це якась фігня.
Еге ж.
Це було б щось.
Але ти правильно зробив, що не забив той пат.
Ти ж навмисно не влучив, так?
Огірочка?
Переклад субтитрів: Тарас Малкович