Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
-Hej, Millie. -Hej, mrs Winchester.
-Så trevligt att träffa er. -Säg Nina.
Jag har te och charkbricka åt oss. Är det för tidigt för kött och ost?
Det äter de till frukost i Europa.
Wow. Du är bara...det här är...
Du är nog överkvalificerad för jobbet med din erfarenhet och collegeexamen.
Jo, jag vet. Jag insåg bara att jag älskar att vara hembiträde.
-Gör du? -Hos rätt familjer, så klart.
Okej. Vad fick hem dig till New York?
Hemlängtan. Jag trivdes bra i New England, men saknade stan.
Men du vet att du ska bo hos oss, va?
-Jag skrev väl det i annonsen? -Ja. Nej, visst. Ja, ja.
-Gud, okej. -Jag saknar att bo nära stan.
Inte i stan. Det är lite galet.
Ja. Jag håller helt med dig.
Jobbet är mest hålla ordning, städa, tvätta och laga lite mat, om du vill.
-Jag älskar att laga mat. -Fantastiskt.
Och så hjälper du mig med min dotter. Hon heter Cecilia, Cece.
-Hon är sju år och fantastisk. -Jag ser fram emot att träffa henne.
Bra. Vill du ha den stora rundturen så att du ser vad du ger dig in i?
Visst.
Och så köket.
Min man Andrew ritade hela huset från början till slut.
-Är han arkitekt? -Nej, han är techkille.
Men han är otroligt noga med varenda liten detalj.
Trappan är lite knasig. Andrew säger att jag slår ihjäl mig i den en dag.
Jag är så klumpig. Jag borde rita min kritsiluett längst ner redan nu.
Vi har en trappa på andra sidan som är mindre guggenheimig.
Om du gillar sånt.
Det är Andrews mansgrotta, men du får vara här när du vill.
Du blir en i familjen och måste därför lyssna på hans "TED Talk"-
-om hur "Barry Lyndon" är ett missförstått mästerverk.
Detta är det övre vardagsrummet, som vi sällan använder, ärligt talat.
-Behöver du verkligen hemhjälp? -Jag är faktiskt gravid.
Så jag kommer inte hinna att hålla allt så perfekt.
Men säg det inte till Andrew-
-för det är jättetidigt och jag vill veta innan jag berättar det.
-Ja, grattis. -Tack.
Det här är Ceces rum. Andrew gjorde en miniversion av vårt hus åt henne.
Visst är det gulligt?
Tvättrummet är i källaren. Och det där blir ditt badrum.
Och du bor där uppe.
Du kommer tycka det är lite litet, men du får vara ifred-
-och vi tänkte att det var viktigast. Fast massa ljus.
Du kan göra det till ditt eget. Häng upp affischer, ta in krukväxter.
Spela musik så högt du vill, för vi hör dig inte där nere.
Vad tycker du?
-Det är perfekt. -Okej, bra. Hurra!
Jag intervjuar fortfarande, men hoppas besluta mig snart.
-Varsågod. -Nej, det behövs inte.
Jag insisterar. Du la kraft, tid och bensinpengar på att ta dig hit.
-Tack. -Jag tycker att detta känns jättebra.
-Det gör jag. -Jag med.
Okej, jag ringer.
Hon ringer inte. Det är sista gången jag är i det där huset.
En bakgrundskoll och hon ser att allt i min cv är total lögn.
Jag bär inte ens glasögon. Jag försöker se seriös ut. Så dumt.
-Varsågod. -Tack.
-Kan jag få en jobbansökan? -Javisst. Varsågod.
Klart hon inte ringde. Varför trodde jag att jag kunde få jobbet?
Nåja, jag tjänade i alla fall 20 dollar på det.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Rulla ner.
-Du kan inte sova här. -Förlåt.
Jag körde hem från mamma och blev så trött att jag stannade och sov.
Det är hon. Kan jag svara? Hon är säkert jätteorolig.
-Rattsurfa inte. -Det ska jag inte, jag lovar.
-Hallå? -Hej, kan jag få prata med Millie?
-Det här är hon. Jag. -Det är Nina Winchester.
Jag vill erbjuda dig jobbet. Om du fortfarande är ledig.
-Du har väl massa jobberbjudanden. -Nej. Ja, jag tar det gärna.
-När vill du att jag ska börja? -Jösses. Så fort som möjligt?
-Vad sägs om i eftermiddag? -Vet du vad? Det vore kanon.
-Jag måste rusa. Hej då, Millie. -Ja!
Hey!
Jag heter Millie. Jobbar du åt Winchesters?
Jag försöker komma in, men kan inte koden.
Nina?
Nina, det är Millie.
Nina?
Millie? Millie, Millie! Välkommen. Jag tänkte lämna grinden öppen.
Ska jag hjälpa dig ta in allt från bilen?
-Nej, det är här allt. -Kanon. Wow.
Resten är i ett förråd.
Vad bra. Jag sätter upp de här i ditt rum.
Jag behöver skriva ett PTA-tal som måste bli helt kanon.
Så jag är fast på kontoret, men städgrejerna är i skåpet där...
-Du bär inte dina glasögon. -Jag bär dem inte alltid.
Linser.
Ja, du ser bättre ut utan dem. Ja. Okej.
Jag är där uppe. Det här blir roligt, Millie!
Inga skor på möblerna.
Hey. Hej. Du måste vara...Cece.
-Jag heter Millie. -Hej.
Ni har träffat Millie. Hej, gumman. Millie ska bo hos oss-
-och hjälpa oss laga mat och städa. Och vet du vad?
Hon kanske spelar Candy Land med dig om du ber riktigt snällt.
-Ska hon bo hos oss? -Ja! Andrew, det sa jag ju.
Hon ska bo i gästrummet på vinden.
Ser det inte otroligt ut här? Titta.
-Ja du, Millie, välkommen. -Tack.
Är du hungrig? Maten räcker säkert till fyra.
Nej. Jag ska nog bara gå upp och installera mig.
-Är du säker? -Jag kommer ner och städar upp sen.
Ja, installera dig. Stressa inte. Vi är så glada att ha dig här.
-Säg bara till om du ångrar dig. -Tack.
Du beställde från fel italiensk krog igen.
Knack, knack!
Hej. Det fönstret kan inte öppnas tyvärr.
Men här är bra ventilation, så det bör inte bli instängt.
Jag tog med lite mat åt dig. Andrew beställer jämt för mycket.
Jag ställde in vatten i minikylen.
Jag vill inte vara till besvär, men går det att få upp fönstret?
-Det vore skönt med frisk luft. -Ja, jag håller med. Suverän idé.
-Jag pratar med fixarkillen om det. -Tack. Är det han i trädgården?
Nej, det är Enzo, trädgårdskillen. Strunta i honom.
-Och kan jag få en nyckel till låset? -Herregud, ja! Låset.
Det är så läskigt. Här hade Andrew sitt arkiv.
Men, herregud... Stängt fönster, låset.
Vad är vi för ena monster? Jag ordnar det.
Innan jag glömmer det. Det här är till dig, en present.
Jag såg att din mobil var urgammal.
Och jag la in kreditkortet på den så du kan handla och tanka med den.
Jag ska vara rädd om den. Tack.
Ärligt talat så är jag så glad att du är här hos oss.
-Tack. -Får jag ge dig en kram?
Tack, Millie. Tack. Okej. Säg till mig om du behöver nåt mer.
Shit!
Nej, nej, nej.
Nej, nej, nej!
Nina?
-Var är de?! -Vilka?
Mina PTA-anteckningar till mötet. De låg här på bänken. Var är de?
-Jag såg inga papper. -Skitsnack! Var är de?!
-Nina, det finns inga... -Hey! Vad händer?
Millie kastade mina anteckningar till mötet i kväll.
Var är de?!
-Nina, ska vi inte se på ditt kontor? -Jag måste hålla tal inför alla där.
Och nu har jag inget!
-Nina! -Vad?
Har du en kopia...i din dator?
Jag skrev det för hand! Åh, fuck!
Jag tänker bättre när jag skriver för hand. Var är min nagel?!
All right, kom här. Kom här. Det är okej.
Ta ett djupt andetag, okej? Andas, andas, andas.
Jag lyfter upp dig.
Här är planen. Jag kör Cece till skolan.
Och du tar en varm dusch och äter en härlig lång frukost.
Sen har du hela dagen på dig att skriva talet och fixa naglarna.
-Du hinner få din utväxt fixad. -Jag älskar dig så mycket.
Du måste vara försiktigare nästa gång.
-Du har förstört hela min dag. -Förlåt.
-Jag är hemskt ledsen. -Tänk inte på det.
Jag vet inte vad det är med henne. Hennes känslor har varit i uppror.
Det är antagligen...
-Merkurius i retrograd. -Trodde inte du var astrologitypen.
Det är jag.
-Jag hjälper dig städa upp här. -Jag gör det. Gå och gör dig klar.
-Du får inte bli sen för Cece. -Tack.
I morgon blir det bättre.
-Det blir bättre. Jag lovar dig. -Okej.
Ja... - Cece, nu åker vi!
-Vad gör du här? -Jag jobbar här.
-Vad gör du själv här? -Du...
Jag passar inte så bra in bland de andra PTA-mammorna.
Jag insåg inte hur stressad jag var.
Det är nog alla nya hormoner som får dig att flippa ur.
-Jag hade inte sagt nåt till Andrew. -Gå ut!
Jag måste duscha. Och du ska laga mat sen.
Ja.
-Det luktar fantastiskt. -Det är piccatakyckling.
-Jag köpte dem till Cece. -De är så goda. Hon kommer älska dem.
Hon fick inget mellanmål i dag och är en vrålhungrig liten ballerina.
-Servera henne, så kommer jag. -Okej.
Hey, Cece. Hur var lektionen?
Vill du ha juice eller vatten?
Juice. Men glaset är smutsigt.
-Jag tog det i diskmaskinen. -Juice är ett privilegium.
Inget man dricker ur ett smutsigt glas.
Självklart inte.
Det ser fantastiskt ut. - Visst gör det, Cece?
Mycket bättre än dinosaurienuggets.
Millie, kan du inte hämta ett kuvert och äta med oss?
-Nej, jag har redan ätit. -Vi insisterar. - Visst gör vi, Cece?
Jag hoppas att ni tycker om det.
Suverän kväll på Gala for New Voices in Tech
Min favorit-primaballerina!
Kom in!
-Hey. -Hey.
Förlåt att jag stör dig. Jag har nåt till dig. Cece insisterade.
-Hon är så gullig. -Ja.
Nej, nej, nej, nej, nej. Absolut fucking inte. Herregud...
Jag vill att du känner dig trygg här.
Det gör jag.
-Till din dörr, som du bad om. -Tack.
Hur var det i går kväll då? Med Andrew?
Bra. Jag gjorde piccatakyckling.
Visst är han rena drömmen?
Han låtsas gilla all min mat även om han avskyr det.
Det där är mycket bacon, Millie. Ska du ha ihjäl oss?
Vart ska du?
Jag är ledig lördagar. Sa vi inte det?
Nej, jag kan inte undvara dig i dag.
Jag missade min frisörtid för att du slängde mina anteckningar.
-Minns du? -Jag har ett möte jag inte får missa.
Har du ett möte? Vad är mötet om?
Om jag får ledigt några timmar, så kommer jag tillbaka...
-Millie, absolut inte. -Älskling? Raring?
Det är okej. Hon kan gå.
-Men, Andy, det är din lediga dag. -Vi ska till parken och flyga drake.
Jag har längtat hela veckan. Donuts, flyga drake och sen balett.
Gå. Stressa inte.
-Hej då, mamma. -Hej då, gumman.
Ha så kul.
Tack.
FRIVÅRDEN
-Hur mår du? -Jag mår bra.
-Skriver du fortfarande i din dagbok? -Ja. Vill du läsa den?
Gud, nej. Jag har nog med skit att läsa.
Så du slutade jobba på Charlie's?
Det här hembiträdesjobbet föll i mina händer.
Jag bor gratis och sparar massor.
Okej, det är bra.
Jag har min nya adress här och telefonnumret.
Familjen är verkligen fantastisk. Jag har haft tur.
Lite svårt att träffa nya människor när man måste bo hos en familj.
Man kan tro det, men jag har redan träffat så många jättecoola nannies.
-Några "mannies" bland dem? -Frågar du om mitt kärleksliv, Pam?
Om jag fattar hur Tinder funkar eller knullar runt efter tio år utan sex?
-Mänskliga kontakter är viktiga. -Definitivt.
Men behåll det här jobbet, Millie. Och bostaden.
Annars åker du in på Bedford igen för att sitta av dina sista fem år.
-Och det önskar jag inte för dig. -Det önskar inte jag heller.
-Hej, Nina, jag... -Du får hämta Cece på baletten.
13.45. Och kom inte för sent.
Okej, var är det? Nina...?
Va?
Balettskola. Balettlektioner.
Småbarn... Fuck!
Tendu höger. Och nig och öppna åt vänster.
Foten bakom er. Utmärkt. Och stäng till första.
Fabulös lektion i dag, tack! Vi tar våra väskor och skor. Kanon.
-Hej, vem letar du efter? -Cece. Cecelia Winchester.
-Är du Ninas nya husa? -Ja. Hej, jag heter Millie.
Hej.
Hej! Cece! Jag är här för att hämta dig.
-Jag ska sova över hos Emma. -Bestämt sen länge. Hon har packat.
Nej, nej. Nina ringde nyss och bad mig hämta henne.
Så hon har nog ångrat sig.
Okej, låt mig kolla.
Nina. Hej, det är Patrice.
Din husa är här. Hon kräver att få hämta Cece.
Jag vet. Jag vet.
Nej, inga problem alls. Det går inte att hitta pålitligt tjänstefolk.
Skulle du vilja bekräfta?
Ha så kul.
Vi löste det. Okej. Sköt om dig. Hej då.
De är jättefina. Vad bra att vi kan använda dem, mor Winchester.
-Mönstret är vintage, så klart. -Millie!
Jag sa ju att Cece skulle sova över. Du behövde inte ställa till en scen.
Får husan klä sig så i ditt hem?
Detta är Andrews mor mrs Winchester. Hon ger oss sin mors porslin.
-Ja. -Visst är det fint? Visst är det?
-Jo. -Andrew älskar dessa tallrikar.
Ställ in dem där de står säkert-
-för Nina snubblar garanterat och slår dem alla i kras.
-Det gör jag säkert. -Andrew!
-Mor. -Andrew, var är din slips?
Jag vet, jag är för casual. Förlåt. Tjusig frisyr, ingen utväxt i sikte.
-Är det där vad jag tror? -Ja, det är det.
-Det blir roligt att äta från dem. -Släktklenoderna.
Det här jävla fönstret...!
-Disken står kvar i vasken. -Ja, jag la dem i blöt.
De har legat i blöt i tre dar.
Du vet, det är lite...
...när alla är på väg ut. Jag ska fråga dig...
Jag frågar inte vad du säljer. Jag går hit till Patsy, okej?
-"Family Feud". -Jag är hemskt ledsen.
-Jag kunde inte sova. Jag går. -Nej, nej, snälla, sätt dig.
Snälla, stanna. Jag älskar det här programmet.
Jag med. Jag har bara sett det med Steve Harvey.
Verkligen? Det här är klassiskt. Det är Richard Dawson.
-Modeikon. OG. -Jaså?
-Han har spektakulära polisonger. -Verkligen.
Min familj hade ägt i programmet. De är rena gamar. Särskilt min mor.
Du då? Gillar dina föräldrar spel?
Vi har ingen riktig kontakt längre.
Jag beklagar. Det måste vara jobbigt.
Inte precis, nej.
Men även om vi hade kontakt så hade de nog inte gillat det här.
-De är raka motsatsen mot roliga. -Men vet du...
Du kan vara med i vårt lag.
Det blir jag och du.
-Och Nina och min mor. -Får inte Ninas föräldrar vara med?
-De dog när hon var barn. -Så hemskt.
Det är en galen historia, faktiskt. De dog i en husbrand.
Ingen vet hur branden började. Nina tog sig ut, inte föräldrarna.
Polisen trodde faktiskt länge att hon...
Kan du tänka dig att leva med det hela ditt liv?
-Det vore hemskt. -Vad vore hemskt?
Där är hon. Hey!
Nämn en tecknad fågel.
-Vad gör du uppe? -Vad menar du? Det kan jag fråga dig.
Jag tittar på "Family Feud".
-Klockan två på natten? -Vill du vara med? Få lite Dawson?
Nej, det är bra. Det är... Älskling, klockan är två.
Okej. Jag går och lägger mig. - Berätta sen hur det gick.
All right.
-God natt. -Jag kommer strax.
Tecknad fågel, lilla Katie.
-Daffy Duck. -Vi ska se om han är med.
Det är sent. Jag borde nog sova.
Det här funkar inte.
-Vad? -Det här funkar inte.
Så gå och packa och ge dig av i morgon bitti innan Cece vaknar.
-Så hon inte blir ledsen. -Nej, Nina...
Jag trodde att jag var ensam här. Du sa att jag fick använda rummet.
-Jag ska ha tillbaka mobilen också. -Snälla Nina.
Jag gör allt för att gottgöra dig. Jag lovar.
Kan du bara ge mig en chans till?
Visst.
En vecka. Okej?
Men du måste klä dig passande i huset från och med nu.
Ja, självklart. Förlåt.
Åh, Millie!
Håll dig jävligt långt från min man.
Så min nanny tjatar om sin döda hund.
Och jag vill inte vara en B-I-T-C-H-
-men sen när är jag hundsorgsterapeut?
Och Emma är för sen till skolan. Jag missar yogan.
-Ni vet vad yoga betyder för mig. -Gud, vad olyckligt.
Vi kommer att leta efter en nanny snart.
Herregud, Nina, du är gravid! Jag visste det.
Nej. Inte än. Vi smider en plan.
Vi har gått hos en otrolig fertilitetsexpert i stan.
Andrew insisterar på att inte snåla, så klart.
Det är underbart. Vi hittar den mest fantastiska nannyn åt er, jag lovar.
-Absolut. -Tack. - Det är Ceces läkare.
Jag är strax tillbaka.
Ge oss mer te.
Herregud, förlåt. Jag trodde verkligen hon var gravid.
-Jag vet. Har ni sett hennes hy? -Och utväxten då?
Hon borde vårda sig bättre för Andrew.
-Han är så jävla het. -Mest för deras äktenskapsförord.
Hon ägde inget när de gifte sig.
Hon blir hemlös om hon inte skärper sig.
Cece. Skulle han få vårdnaden?
Självklart. Efter det hon gjorde. Hur många månader satt hon på psyket?
-Nio. -Nio månader.
-Hur står han ut med henne? -För att han är ett helgon.
-Han är ett hett helgon. -Heta Sankt Andrew. Herregud.
-Vad har jag missat? -Vi pratade bara om vårfundraisern.
Snälla, rädda oss med en temaidé.
Sluta smyglyssna.
De hade rätt om att Andrew är ett helgon som står ut med Nina.
Otroligt att hon ljög om att vara gravid.
Hon bara ljuger. Hormonerna gjorde henne inte galen, hon är galen.
Stackars Andrew. Så fort jag har sparat tillräckligt så sticker jag.
-I dag var ingen total katastrof. -Tack.
Du får passa Cece på lördag. Andrew och jag ska på möte i stan.
Och jag vet att du är ledig då, men det blir säkert inget problem.
-Vi ska ha roligt. -Bra.
"Haloperidol."
Kan behandla: Akut psykos. Schizofreni.
Akut jävla psykos.
Lexi, det är Millie. Jag behöver tjäna extra så jag kan sluta här.
Tror du att du kan fråga din kusin om jag kan få ett jobb på lagret?
Jag kan städa, flytta lådor, skura toaletter. Jag måste härifrån.
-Lämnar du oss? -Va?
Nej, nej, nej. Jag ska fixa lunch åt dig.
-Vad är du sugen på? -En korvmacka.
Du sa att du måste härifrån i telefonen nyss.
Nej. Då hörde du fel.
En korvmacka kommer strax.
Hur var det i skolan i veckan då? Lärt dig nåt kul eller intressant?
Det är skola. Det är inte kul eller intressant.
Men killar då?
-Är du kär i nån? -Usch. Varför frågar du ens det?
-Jag försöker bara småprata lite. -Glöm det. Jag är inte hungrig ändå.
Okej.
Du behöver inte vara min vän. Det ingår inte i ditt jobb.
-Jag vill vara det. -Varför?
-För att jag gillar dig. -Nej, det gör du inte.
"Vill du ha juice eller vatten? - Juice, tack."
"Spill inte. Juice är ett privilegium. - Det ska jag inte."
"Var du hos frisören i dag? - Ja."
"Du är jättesnygg. - Tack."
Cece, vill du ha dinosaurienuggets och ketchup?
-Ketchup kladdar. -Ja, det gör det.
Cece, var hittade du det här trollet?
Har du varit i mitt rum? Cece, trollet betyder mycket för mig.
Gå inte in i mitt rum. Förstår du? Du måste hålla dig från vinden.
-Det måste du också. -Hey.
Hey, Cece. Kan du gå och leka i ditt rum en liten stund, snälla?
Vad har hänt?
Prematur ovarial insufficiens. Vi har försökt i åratal. Nu vet vi.
-Jag beklagar. -Jag har alltid velat ha många barn.
Typ ett helt fotbollslag.
-Nina och jag var enda barnet som du. -Ni har åtminstone Cece.
Självklart, självklart.
Jag vet att det låter egoistiskt.
Jag älskar Cece. Men jag har alltid velat ha ett eget barn med Nina.
-Jag insåg inte... -Cece är absolut min dotter.
-Men inte min biologiska dotter. -Du är en fantastisk pappa.
Jag vet faktiskt inte hur hon kommer att ta det här.
Hon har varit så känslig på sistone.
Jag tror faktiskt inte att hon kan hantera besvikelsen.
-Men hon har ju dig. -Jag tror inte att jag räcker.
-Så orättvist! Jag försökte allt. -Nina, det är inte ditt fel.
-Du önskar att jag var borta! -Nej! Vänta! Nina, nej!
Hallå? Andrew, är du okej?
Vad?
Herregud. Andrew, är du okej?
Vad? Hörde du PTA-fittorna säga att jag är galen?
Att jag inte förtjänar min man? Att jag hör hemma på dårhus?
Andrew?
Släpp den här. Svep den här runt din hand.
Lever och frodas.
Jag städade upp röran från i natt.
Förlåt att jag ljög om barnet.
Jag antar att jag försökte manifestera...
...eller nåt.
Det är okej, jag fattar.
Jag vet inte hur jag ska möta Andrews mor.
Nåja... Jag insåg att jag måste glömma saker och börja om på nytt.
De här är i stort sett helt nya och du får dem.
-Jag kan inte. -Annars skänks de till Goodwill.
Den här vore ursnygg på dig. Millie, ta den.
-Tack. -Andrew och Cece äter pannkakor ute.
Så du slipper göra frukost i dag. Men du måste göra mig en tjänst.
Försök hitta biljetter till musikalen "Showdown".
Andrew har så gärna velat se den och jag vill gottgöra honom lite.
-Visst. -Nu på lördag. Om du klarar det.
Och en natt på lyxhotell. Slå på stort med en svit, nåt romantiskt.
Och Cece sover hos en kompis.
Jag ser till att hon...
...inte är hemma. Så får du helgen för dig själv.
Det låter jättebra. Jag ska se vad jag kan göra.
Du är en livräddare, Millie.
Jag vet inte vad jag hade gjort utan dig.
Du jobbar hos Winchesters, va?
-Ja. -Jag är hos Leightons.
-Suzanne. -Just det.
Cece är inte så duktig, va?
Lugn bara, ingen mobbar henne. Inte efter allt hon har gått igenom.
-Vad menar du? -Seriöst? All psykomorsa-skit.
Jag vet att hon har vårdats på psyket, men...
Nina Winchester försökte dränka sitt barn i badkaret.
-Vad? -Det är allt PTA-subborna pratar om.
När Cece var spädbarn kastade Nina henne i ett kar med vattnet rinnande-
-och försökte sen ta livet av sig genom att svälja massa piller.
Som tur var blev hennes man orolig när han inte fick tag på henne-
-och bad polisen åka dit och kolla. Det är typ helt sjukt, va?
Bra jobbat, dansare! Tack! Nu tar vi våra saker.
-Din bil luktar fotsvett. -Tack.
Hey.
-Vad vet du om familjen? -Ledsen, ingen engelska.
Skitsnack.
-Jag vet att du inte ska vara här. -Varför?
Lämna honom ifred.
Du ska inte prata med Enzo.
Vad är det här?
Broadwaybiljetterna och hotellet.
-Till på lördag? -Ja.
Men varför skulle jag be dig boka biljetter-
-till dagen då jag kör Cece till konstlägret i DC? Varför?
-Vet inte, men det gjorde du. -Det gjorde jag inte.
-Man får inte pengarna tillbaka nu. -Jag gjorde det du bad mig göra.
Okej. Jag drar det på din lön. Ledsen, men det var din miss.
-Och du får betala det. -Nina, jag har inte råd.
Jag bryr mig inte Det var din miss, du betalar.
-Nina, det är mer än jag har sparat. -Hey.
-Hallå. -Hej.
Jag tömde nästan blomsteraffären. Annars hade du fått mer.
Vad är fel?
Millie bokade biljetter till en ej återbetalningsbar helg åt oss-
-som vi inte ens kan använda. Hon måste betala för det. Ledsen!
Nej, det är okej. Vi ringer och annullerar betalningen.
-Det kan man inte. -Det kan man.
Du behöver inte betala nåt.
-Tack. -Jag är ledsen.
Raring?
-Behövs allt det för en vecka? -Hon ska inte längta hem.
Förlåt. Shit. Okej. Förlåt.
Förlåt. Jag brukar klä på mig innan jag kommer ut.
Nej, det var verkligen mitt fel. Jag kom för att bekänna nåt för dig.
Bara så du vet så fick jag inte tillbaka pengarna för biljetterna.
-Shit. -Ja.
Så jag tycker att du ska ta dem och se musikalen med en vän-
-och sova i rummet. Beställ allt ni vill ha, room service.
Jag vill att du roar dig.
Det är...verkligen snällt av dig.
Men jag kan inte. Jag har ingen att ta med.
Du måste ha nån.
Jag önskar det, men det har jag inte.
Okej. Nämen... Ska du och jag åka då?
Vi kan åka hem i kväll.
Jag kan sockra erbjudandet med pizza, kanske varm äppelcider.
Jag säger till Nina att jag bytte biljetterna, så går vi nästa vecka.
Nej, du får inte göra det.
Vi behöver båda en utekväll. Det vet jag.
Varför inte? Det lär vara en suverän musikal.
-Okej. -Kanon. Då åker vi.
Jättesnygg klänning.
Tack för att du följde med.
-Jag är hungrig. -Ja, jag kan också äta.
-Var inte pizza en del av dealen? -Jo.
Jag tror att jag har en bättre idé.
-Herrejävlar, det var fantastiskt. -Visst var det?
-Det är jättefint här. -Charmigt. Som i gamla New York.
Jag vet faktiskt inte vad jag ska beställa.
-Ska vi inte bara ta en av allt? -Allt?
-Det kan vi inte. -Jo, det kan vi.
-Gillar du martini? -Antar det. Jag vet inte.
Det visar sig väl. För nya äventyr.
Skål.
Du är rolig och duktig med barn, men varför städar du andras hus?
Du borde vara ute och leva livet.
Har du tänkt på vad du ska göra av din tid på jorden?
-Jag vet inte. Nej, inte precis. -Varför inte?
Men du då? Lever du livet när du gör...
-Jag vet inte ens vad du gör. -Jag driver mitt ärvda IT-företag.
Jag får betalt en massa pengar för att göra jättetråkig skit.
Det enda jag velat göra är att bli gift och pappa.
-Det är jättegulligt. -Du då? Vill du ha barn?
Ja. En dag.
-Med rätt person så klart. -Jag vann på lotteriet med Nina.
-Och jag borde leva livet. -Men det gör du inte?
Jag älskar min fru. Det gör jag verkligen.
Men hon är arg jämt och jag vet inte varför.
-Alla våra samtal slutar med utbrott. -Om det är nån tröst - samma här.
Förut var hon helt annorlunda. Hon var...
...kärleksfull, snäll och generös. Hon var tillgiven.
Jag vill bara göra henne lycklig och vet ärligt talat inte hur.
Andrew, det är inte du. Jag skulle inte ha sagt det. Förlåt.
Jag ser hur hon behandlar dig och jag hatar det.
Jag hatar det.
-Det känns som att jag sviker dig. -Det gör du inte.
Jag är rätt säker på att det är ett dansgolv där inne.
-Vill du gå och dansa? -Ska vi göra det?
Ja. Nu dansar vi.
Du känner dig väl inte nykter nog för att köra oss hem?
-Inte precis, nej. -Jag tror att vi har ett problem.
Och då var allt klart.
Inte vägg i vägg, men samma våning.
Shit, min mobil är död.
-Varsågod. -Tack.
-Trevlig vistelse. -Tack.
Vi ses i morgon bitti.
God natt.
Förstör inte ditt liv.
Cecelias rum måste städas. Grön tunna söndag. Torka köksväggarna.
-Millie, varför svarar du inte? -Shit.
Ring eller packa och stick! Inga fler chanser! Du är avskedad!
Åh nej...!
Hey. Vad är fel?
Hon menar det inte. Jag ska prata med henne.
-Millie, kom här. -Hon vill förstöra mitt liv. Varför?
Det gör inte. Jag pratar med henne.
Andrew, du tycker att jag kan få nåt bättre, men jag behöver jobbet.
-Jag vill inte återvända. -Återvända vart?
Du blir inte av med ditt jobb. Allt löser sig.
Jag lovar dig. Okej?
Gråt inte. Det är okej. Det ordnar sig.
Ta av mig min klänning.
Nina kommer hem tidigt.
Så vi måste hinna hem före henne. Vi borde åka nu.
Det låter fjäskigt, men tänk att nån kan vara så här vacker på morgonen.
Nina får aldrig veta.
-Och det får aldrig hända igen. -Jag önskar allt var annorlunda.
Jag önskar att jag hade träffat dig först.
-Samma här. -Är du okej?
Ja.
Nina?
Jag går och byter om.
Jag börjar på lunchen utifall hon kommer hem.
Äh, skit samma.
Hallå?
Är det nån hemma?
-Hej. -Välkommen hem.
-Tack. -Lunchen är strax klar.
Jösses.
-Hej. -Hey, älskling.
-Hej. Vad gör du? -Fixar avloppet i gästbadrummet.
Jag visste att du skulle försöka. Rörmokaren kommer på torsdag.
-Jag känner mig extra manlig i dag. -Okej.
-Hur var det? Hur är det med Cece? -Hon är okej.
Lyssna...
Jag är hemskt ledsen för i går kväll.
Det var jättelångt att köra. Jag var väldigt trött.
Jag sover inte bra på hotell och bör inte vara ensam med mobilen.
Så nu vet jag det. Det är en ny dag. Snälla, ni måste förlåta mig.
-Ja, det är okej. -Det är ingen fara.
-Nu får vi i dig lite mat. -Ja.
Det här ser fantastiskt ut.
Hey, Millie. Hur var din lediga kväll?
Min bästis Lexi tog med mig till Peter Luger.
Hon hade presentkort. Det var jättegott. Massa sidorätter.
Men jag äter egentligen inte kött.
Det här ser otroligt ut, så tack. Mina quicher misslyckas alltid.
Jag har tänkt fråga dig... Lärde du dig laga mat i fängelset?
Hon satt i fängelse i tio år innan hon kom för att jobba hos oss. - Va?
Jag tycker att det är modigt att börja om i en ny stad.
Jag är glad att vi fick vara en del av din resa.
Vi måste fylla på alla Ceces favoriter innan hon kommer hem.
Du har inte handlat efter hand.
Och kan du... Förlåt.
Kan du köra min bil på ärenden tills du har sparat till nåt finare?
Jag är rädd att din bil börjar bli ett oönskat samtalsämne. Här.
-Du förstår vad jag menar? -Ja.
-Är du okej? -Ja.
Jag hade haft fel. Nina var inte en kvinna som gick på magkänsla.
Hon visste. Hela tiden visste hon att jag inte kunde lämna jobbet-
-hur kasst hon än gjorde mitt liv. Vilken jävla subba gör så?
INKÖPSLISTA
Tack, ha en bra dag.
-Hej, Millie. -Hej.
Är det den nya mobilen? Vad gillar du kameran?
-Den är rätt suverän, va? -Jag använder den bara i jobbet.
-Men du är ändå väldigt godtrogen. -Vad menar du?
De flesta nannies tar inte mobilen.
För de vill inte att alla sms, samtal och alla besök spåras.
Fast du har ju inget att dölja, så kul för dig.
Och då insåg jag att Nina visste allt.
-Millie Calloway? -Ja?
-Händerna på bilen, tack. -Vad? Varför?
-Händerna på bilen, sa jag! -Vad har jag gjort?
-Den här bilen är anmäld stulen. -Vad? Nej. Det är min chefs bil.
-Tack. -Visst. Inga problem.
Förlåt.
Förlåt att jag inte sa sanningen om fängelset till dig.
Jag gick i high school och det var ett misstag och...
Du behöver inte förklara nåt. Det som har hänt har hänt.
-Andrew, hon vet. -Jag vet.
Nina! Nina, kom ner hit.
Vad var det för jävla påhitt?
PROGRAM
Jag vet att du tog med henne till stan.
Jag vet att ni sov i hotellrummet.
Och jag vet att du knullade henne.
Du inbillar dig saker igen.
Klart jag gör. Herregud...
Jag inbillar mig att din övervakare gärna vill veta-
-att du inte längre har nåt jobb. Eller bostad.
Och att du stal kläder värda tusentals dollar i min garderob.
Du gav mig dem. Du ville inte ha dem.
-Och då åker du i fängelse. -Sluta!
Nina, jag vet inte vem du är.
Och ärligt talat, din grymhet...
...äcklar mig. Och jag är ledsen, men jag vill att du sticker.
-Vad? -Du får inte förstöra hennes liv.
Jag tillåter det inte. Snälla, lämna mitt hus.
Vårt hus.
-Det är mitt hus. -Det här är vårt hus.
Mitt...hus.
-Du kan inte göra det. -Nu!
Snälla, stick nu.
Ska jag hjälpa dig packa dina saker?
Vad?
Ska jag hjälpa dig packa dina saker?
Fuck dig!
Hur är det?
Du ska veta att felet inte är ditt. Det var bara en tidsfråga. Okej?
-Cece då? -Oroa dig inte.
Jag pratar med advokaterna i morgon och får hem henne så hon är säker.
Jag börjar leta efter ett nytt jobb.
Vad pratar du om?
Min frigivning hade villkor.
Jag har inte känt så här för nån på väldigt länge. Kanske aldrig.
Och jag vill verkligen hjälpa dig.
Jag vill hjälpa dig på alla sätt. Och jag vill att du bor här hos mig.
Jag vill det också.
Wow. Snacka om gedigen munhygien.
"Skönhet är makt."
"Ett leende är dess svärd."
Det är min mammas favoritcitat. Hon är besatt av mitt leende.
-Det är rätt larvigt. -Ja.
Nej.
-Vad vill du?! -Millie? Är du okej?
Fuck.
-Vad hände? -Jag skulle fixa frukost på sängen.
Den läskiga trädgårdskillen glodde på mig genom fönstret.
Jag har fått nog av den jäveln. - Hey! Hey!
Kom hit.
Ta dina grejer och stick härifrån. Vi behöver dig inte mer.
Du är avskedad. Avskedad!
Fattar du det?
Skit i honom, va?
Jag förstod aldrig varför Nina ville ha honom här. Jag tål honom inte.
Förlåt. Det är din mammas finporslin.
Det är okej. Kom här. Du ska inte oroa dig för städning eller mat.
-Eller nåt sånt. -Om du tvingar mig...
Kasta inget av det där. Okej?
-Okej. -Min porslinskille pusslar ihop dem.
-Förlåt. -Det är okej.
Du lär dig.
-Välkommen hem. -Hey.
-Tallrikarna är fortfarande smutsiga. -Jag ville inte skära mig i disken.
Och jag vill inte det.
-Maten luktar jättegott. -Visst gör den?
-Ska vi skjuta upp maten lite? -Visst.
Vad tycker du om...champagne?
-Här inne? Seriöst? -Ja. Det blir akrobatiskt.
Bubbel, bubbel.
Okej.
Redo?
-Skål. -Skål.
Vad tycker du?
-Gillar du det? -Det är jättebubbligt.
Andrew?
Andrew, jag kommer inte ut!
Andrew, kan du öppna dörren?
-Hör du mig? Kan du släppa ut mig? -Jag ska.
-Fast inte än. -Vad menar du?
Vad pratar du om? Släpp ut mig. Andrew, kom igen. Är det här en lek?
-Jag önskar att det var det. -Vad?
Vad pratar du om? Andrew, öppna dörren.
Andrew! Öppna dörren, Andrew!
Andrew, släpp ut mig härifrån! Släpp ut mig härifrån!
Herregud...
Herregud.
Nu drar jag åt helvete härifrån.
Fuck dig, Andrew! Fuck dig.
Kära Cece. Om du läser detta är jag död eller så har du fyllt 18.
Oavsett vad så ska du veta att din mamma var en jävla idiot.
Punkt slut.
Vad väntade du dig av en tjej vars föräldrar dog när hon var åtta-
-och fick bo i kassa fosterhem?
Jag hade inte som Andrew antyder-
-nåt att göra med branden som dödade dem.
Jag älskade mina föräldrar över allt annat-
-och länge önskade jag att jag hade dött med dem.
Men jag gjorde inte det, så jag fick fortsätta leva.
Separationsångest? Tillitsproblem?
Dålig självkänsla? Jag fyllde hela bingobrickan.
Var det ett mirakel eller ren tur att jag överlevde min barndom?
Men till slut fick jag stipendium och kom in på juristlinjen.
Och jag tog mig nästan ut på andra sidan. Nästan.
Men det var en gift lektor som gjorde mig på smällen.
Han ville inte veta av oss.
Ibland tänker jag på den juristexamen jag missade.
Om den hade gjort nån skillnad.
Nina, kom in hit med Grady-kalkylarken.
-Kan jag få nåt av hennes pengar? -Kommer tvisten nånsin att lösas?
Där är de. - Herrejesus, Nina.
-Gå och snygga till dig. Gud! -Förlåt.
Vad fan. Va?
Otroligt vad man byter bort för sjukförsäkring och barnomsorg.
Och just i det ögonblicket-
-kom han in i mitt liv.
-Hej. -Ledsen. Lynch kan vara ett svin.
Därför är han min advokat. Är du okej?
-Förlåt mig. Ja, jag är okej. -Får jag trösta dig med en lunch?
-Det behöver du inte göra. -Jag vill.
Då tyckte jag att han var så jäkla charmig.
Ödmjuk. Stilig. Miljondollarleende.
Vi kan ju gå ut nån dag. Mamma älskar barn och kan sitta barnvakt.
Eller så kan din dotter gå med oss.
Det gör jag gärna.
Det tog honom sex dagar att ta sig in i mina trosor-
-och sex veckor att fria.
Jag hade sagt ja halvvägs genom första lunchen.
Hur skulle jag kunna motstå en riddare i skinande rustning?
Huset borde ha varnat mig. Ett sagokungarike som han byggt-
-åt den mystiska fästmön "Kathy" som lämnat honom.
Jag borde frågat vad som hände med henne, men gjorde inte det.
Nåt luktar fantastiskt. Vad är det?
Vaniljkardemummakakan jag gjorde och du blir mitt försöksdjur.
Gärna det. Ta inte illa upp, men din utväxt håller på att dra iväg.
Tur att jag har frisörtid hos Mark. Han fixar utväxten i dag.
Jag älskar Mark för det.
-Förlåt att jag är så sen. -Det är okej.
Jag var på ditt favvo-thaiställe. Ska du ha en cocktail?
-Där är hon. -Hej.
Var någon en dum gås och glömde fixa sin utväxt?
Jag fastnade i parken med Cece innan vi åkte till Lana. Förlåt.
Jag fixar ny tid. Och tar det här till bordet.
Innan du gör det... Tror du att du kan hjälpa mig med nåt?
-Vad? -Jag har ett möte med styrelsen.
Jag hittar inte mina anteckningar. Jag tror att de är i vindsrummet.
-Nu? -Hjälper du mig?
-Absolut. -Tack.
Jag går upp och tänder.
-Jag kommer strax. -Okej.
-Babe, det är inga papper här. -Jag vet.
Andy? Andy?
-Jag är här. -Andy, det är låst.
-Jag är hemskt besviken, Nina. -Vad fan pratar du om?
Ditt hår är ett privilegium och det måste vårdas.
Mitt...hår?
Vet du hur pinsamt det är när ens fru går runt i stan med synlig utväxt?
Jag ska boka ny tid. Det sa jag ju.
Jag behöver att du skärper dig. För oss båda. Du måste det.
Andy, jag ska få min jävla utväxt fixad. Okej?
-Så du kan släppa ut mig nu. -Jag ska. Fast inte än.
Du måste förstå att dina handlingar har följder.
-Vad fan yrar du om? -Jag skuver in ett kuvert till dig.
Lyssna mycket noga.
Jag vill att du plockar 100 hårstrån-
-från din hårbotten med utväxten intakt.
-Vad? -Jag måste se hårsäckarna.
Okej, babe, du lurade mig.
Den var bra.
Du lurade mig. Snälla, släpp ut mig.
När du har gjort det, lägg dem i kuvertet och skuv ut det hit.
-Sen kan vi diskutera din frihet. -Andy! Det här är inte roligt!
Andy? Jag gör inte det här mer. Släpp ut mig ur det här jävla rummet!
-Jag är hemskt ledsen. -Andy?
-Och jag älskar dig så mycket. -Babe?
Babe?
Andy? Andy!
Cece! Andy, snälla! Fuck!
Vem var mannen jag gift mig med?
Vad hade jag gjort för att förtjäna detta?
Ingen mat. Tre pytteflaskor med vatten.
Enda toan var en hink i ett skåp.
Jag mindes oss två förut, Cece. Jag anade inte hur bra vi hade det.
Även om vi alltid levde på konkursens brant.
Vad hade jag annars för val än att lyda den här jäveln...
...om jag nånsin ville se dig igen?
Andrew. Jag har gjort allt som du bad mig göra.
-Kan du släppa ut mig, snälla? -Ett hårstrå saknade hårsäck.
Så du måste börja om.
-Vad? Andrew. Andrew, snälla. -Var försiktigare den här gången.
Andrew, snälla! Snälla Andrew, snälla! Andrew!
Fuck!
Det här var för ditt eget bästa.
Om jag får så kan jag hjälpa dig att bli en bättre människa.
Cece. Cece?
Åh, älskling, hej. Hey, kom här. Kom här.
Cece!
Om jag varit polis hade jag kanske trott likadant.
Att jag hade drogat och försökt dränka mitt barn.
Att jag hade svalt en burk piller och försökt ta mitt liv också.
Ingen skulle tro att min man var ett grymt, sadistiskt monster.
Hur kunde en man som var så stilig och så framgångsrik-
-och så omtyckt vara nåt annat än ett helgon?
Det finns bara lådor och papper på vinden, Nina.
Dina vanföreställningar kan kännas helt verkliga, men det är de inte.
När de pumpade mig full med antipsykotika och antidepressiva-
-kunde jag bara tänka på dig.
Efter nio månader insåg jag att enda vägen tillbaka till dig-
-var att erkänna vad jag gjort. Så jag föll ner på mina knän-
-erkände allt och bönade om min frihet.
Vi ska bli så lyckliga, Nina.
Bara du följer reglerna.
Men vid det laget förstod jag att jag aldrig skulle bli fri.
Hur jag än försökte bevisa att jag var den lyckligaste, perfekta frun-
-så hade Andrew övertygat alla beundrande falska idioter om-
-att jag var galen, farlig och en dålig mamma-
-och han var "årets make" för att han stöttade sin rubbade fru.
Han ville ha ett eget barn, men aldrig att han fick plantera-
-sin onda säd i mig. Jag smet iväg in till stan och fick spiral.
Jag fick samma läkare att säga till Andrew att mina ägg var slut.
Jag blev inlåst för allt möjligt. När jag lämnade lampor tända.
När du spillde juice vid frukosten. Och jämt när jag käftade emot.
Han påminde mig om att han satt på alla kort.
Enzo var min enda kontakt med omvärlden.
Den enda som trodde mig. Han försökte hjälpa oss att fly.
Han fixade falska pass åt oss, men Andrew hittade dem-
-och tillbaka till psyket åkte jag.
Allt stod på honom. Jag hade varken pengar, kredit, släkt eller vänner.
Jag var så ofta på psyket att jag aldrig skulle få vårdnaden.
Om jag försökte fly skulle Andrew hitta mig och släpa hem oss-
-och bli en hjälte i allas ögon. Jag var fångad.
Han skulle aldrig låta mig lämna äktenskapet levande.
Och om jag dog, vad skulle det då bli av dig?
Vad hade jag ställt till med när jag tog in honom i ditt liv?
Och då slog det mig. Andrew hade en svaghet.
Hans behov av att bli beundrad.
Så jag började smida en plan.
-Du stack iväg igen. -Jag vet. Och nu är jag tillbaka.
Andrew hittade passen.
Jag känner en kille som kan hjälpa till.
Det skulle göra det värre för mig.
-Jag kan hjälpa dig. -Du måste hålla dig utanför det.
Lyssna noga nu.
Jag miste en syster till en man som Andrew och låter det inte hända igen.
Så gå och packa och hämta Cece och ge dig av med en gång.
-Jag tar hand om Andrew. -Nej.
-Andrew kommer att lämna mig. -Hur?
Millie var exakt Andrews typ. Vacker, smart, blond.
Helt ensam i världen. En som han ville rädda.
Förskjuten av föräldrarna, kickad, pank, inga vänner, boende i bilen.
Och villkorligt frigiven efter att ha suttit tio av 15 år på straffet.
Och inte för droger eller rattfylla eller nåt annat tonårstjafs.
Hon satt i fängelse för mord.
Jag skulle anställa en vacker tjej som skulle ersätta mig.
Men när jag väl träffade Millie kom jag på en bättre plan.
Enzo bönföll mig om att inte dra in Millie-
-men det var enda sättet att bli fri från Andrew.
Han fick lova att inte ingripa. Det var hon eller Cece och jag.
Han sa ja motvilligt, men skulle hålla koll på henne.
Jag hoppas lite att du inte läser det här, men om du gör det-
-så är jag glad att du nu vet att jag inte var en dålig människa.
Att anställa Millie var enda sättet att skydda dig och befria oss två.
Om vi nu har turen att klara oss ända till friheten.
Och om nån skulle kunna fixa det här så var det hon.
Millie.
Snälla Millie, sluta. Snälla.
-Öppna dörren. -Jag kan inte göra det. Jag ska.
-Fast inte än. -Andrew, vad fan begär du?
-Det är oersättligt, Millie. -Vad?
Min mormor tog med porslinet ända från London.
Och min mor serverade varenda festmåltid på det-
-utan så mycket som minsta nagg.
Och så tappar du det.
Som ett slarvigt barn. Du tappar det.
Och till råga på allt så diskar du det inte ens.
-Det var en olycka, Andrew. -Släktklenoder är ett privilegium.
Och nu är en av mina i 21 bitar och du rengjorde de inte ens.
Släpp ut mig! Din jävla psykopat!
Jag släpper ut dig, men först måste du sona.
Så du ska ta skärvan som jag har här i handen-
-och karva 21 streck på din mage, ett för varje skärva som du orsakade.
När du har gjort det kan vi diskutera din frihet.
Om du inte gör det ordentligt-
-så måste du göra om det. Så gör rätt första gången.
I dina jävla drömmar.
Jag vill att det blir långa och djupa sår.
Och skuv ut skärvan under dörren när du är klar. Jag tittar.
Andrew!
Det är tydligt att Nina visste allt om mig när jag gick genom dörren.
Lustigt. Killen som jag hamnade i fängelse för påminde om Andrew.
Svinrik, snygg och beundrad av alla.
Ett helgon.
Jag ville inte döda honom, men jag ångrar det inte.
Millie, vad har du gjort? Herregud! Vad har du gjort?
Jag försökte göra nåt bra, men min rumskompis förnekade allt.
Alla trodde på de rika, inte på fattiga mig. Mina föräldrar också.
Enda alternativet var att få straffrabatt. Dråp. 15 år.
Jag frigavs efter tio år. Det gick sådär att ta sig ut i verkligheten.
Jag tål väl inte äckel så bra.
Rör oss inte, Charlie, jävla miffo!
Nina sökte en nödutgång. Jag var den.
Tur för henne, antar jag.
Nu är jag fjärilen i asken.
I alla år höll jag ut.
Jag överlevde. Jag slog tillbaka.
Men det finns bara en utväg för tjejer som jag.
Att ge upp och hoppas på det bästa.
Andrew, jag har gjort det. Andrew, släpp ut mig nu!
Jag hade två dagar kvar.
Jag vet. Men vi måste åka.
-Vart? -Vi hittar ett nytt hem nånstans.
Bara vi två.
Vi är fria.
Vad?
-Vad? -Men Millie då?
Millie ska stanna hos pappa.
Jag tycker att vi ska ta med henne.
Millie klarar sig själv.
God morgon, sömntuta.
-Hur är det med dig? -Jag är okej.
Jag vill ha ett liv med dig.
Det vill jag verkligen.
Du måste bara lära dig att dina handlingar har följder.
Tänk efter. Du får allt du nånsin önskat dig.
En utbildning, ekonomisk stabilitet...
...ett vackert hem, familj.
Är det inte det du vill ha?
Jag vill ha de sakerna.
Det vill jag också.
Fast inte med dig, jävla as.
Herre...jäklar!
-Nej, snälla! -Millie, kom här!
Nej, Millie. Nej! Nej!
Fuck!
Millie! Öppna dörrjäveln nu!
Jag ska ringa polisen och då får du ruttna i fängelset.
Öppna dörrjäveln!
Fuck!
Släpp ut mig!
-Jag behöver en jävla macka. -Öppna dörren!
Släpp ut mig, för helvete!
Fuck!
Mor: Har du lämnat in ansökan om skilsmässa än, min vackra pojke?
Millie?
Millie. Millie, är du där?
Jag är här.
Förlåt mig, Millie. Jag fuckade verkligen upp.
Jag gjorde nåt jättehemskt.
Jag har så dåligt humör ibland.
Men jag vill bli bättre. Jag vet att jag kan bli bättre.
Du ska hjälpa mig bli bättre. Nån måste hjälpa mig.
Kan du öppna dörren, snälla?
Jag är så törstig. Kan du öppna så jag kan få lite vatten?
-Jag ska. -Ska du?
Ja.
Fast inte än.
Jag vill att du gör nåt för mig först.
Vad vill du att jag ska göra?
Jag vill att du drar ut en framtand.
-Vad? -Att vara utan leende är bra för dig.
Det får alla subbor i området att falla för din toxiska charm.
Att vara utan det där leendet som din mor älskar så mycket.
Millie, jag gör det inte.
Jag trodde du ville ha min hjälp, men vill du inte ha den så går jag.
Du är helt jävla galen. Jag drar inte ut min tand.
Jag har varit typ inlåst i ett rum-
-och tanken på följderna... är nåt som jag har undrat över.
Millie, släpp ut mig, för fan!
Okej.
Om jag sockrar lite i kannan då?
Du vet, tekannan?
Vad gör du?
Mor Winchesters släktporslin är verkligen jävligt fint.
Mille, sluta! Sluta.
Dessa koppar är som små dockkoppar, Andrew.
Millie, sluta nu genast! Sluta nu! Millie, sluta!
Cece hade älskat att dricka juice ur dem.
Snälla Millie, sluta. Sluta, sluta!
En såsbåt? Jag älskar sås. Jag visste inte att det görs såna.
Snälla Millie. Millie, sluta nu!
Snälla, sluta! Sluta, snälla!
Små fat som går sönder.
Sluta nu, för helvete!
Vad vill du ha? Du får vad som helst. Jag ger dig pengar!
-Hoppas porslinskillen är skitduktig. -Vad fan vill du ha?!
Nu köpslår vi. Bra tecken.
Men det jag vill att du ska göra där inne...
...är att dra ut din jävla tand.
Jag ska fan döda dig.
-Inte om jag dödar dig först. -Fuck dig.
Så Nina berättade inte för dig varför jag satt i fängelse, va?
Jag fick fängelse för mord.
Vad gör du? Millie?
Vad gör du? Millie? Millie.
Millie?
Okej, okej, okej! Millie, sluta! Sluta, sluta, sluta! Sluta!
Okej, okej, okej. Jag gör det, jag gör det.
Okej, vänta. Jag vill se på.
Okej.
Ta i rejält nu.
Jag gjorde det.
-Millie, släpp ut mig. -Skuv ut den under dörren.
Här.
-Snälla, släpp ut mig. -Jag kommer igen i morgon bitti.
Vad? Nej, Millie, kom tillbaka.
Nej, Millie. Millie, släpp ut mig! Släpp ut mig!
Han vill axla min mantel!
...eller få kocken att krydda min omelett med arsenik!
Vad är sannolikheten för att jag får se mr Barry hängas?
Sankt Jakob-krönikan: "Dog i Spa i kungariket..."
Vi smög fram till borgen och jag hoppade över muren först.
Mina kamrater hoppade efter mig.
Du skulle sett fransosernas miner när 23 vildsinta djävlar...
...som vore de kanonkulor.
Senare samma dag besöktes vi av vår ädle prins Heinrich.
"Vem har gjort detta?" Jag gick fram.
"Hur många huvuden högg ni av?" "Nitton", sa jag.
Millie? Hey. Det är Nina. Är du okej? Jag ska släppa ut dig.
Nina, vad fan gör du?!
-Jag har saknat dig så mycket! -Herregud!
Du visste att hon skulle göra det här mot mig, va?!
Fuck! Millie!
Kom här, Millie. Kom här!
Vad ska du göra, Millie?
Millie! Jävla skit! Millie!
Millie! Kom igen, älskling. Kom igen, Millie.
Vad fan?!
Millie!
Millie?
Kom igen, Millie. Kom igen, älskling.
Millie?
Kommer dina ögon att se mig igen?
Kan du komma ut, Millie? Kom igen, älskling.
Jag behöver dig, Millie! Millie! Millie, kom ut hit, för fan!
Låt henne vara!
Millie! Jag saknar dig så jävla mycket!
Millie har stuckit.
Så jag antar att du kom tillbaka i onödan.
-Jag gjorde väl det. -Ja. Ledsen.
Se på oss.
Jag fuckade upp skitmycket.
Ja.
Jag kan erkänna när jag har fel. Du vet det.
Vi bara sopar det här under mattan och så...
Vi börjar om. Och låtsas att det här inte hände. Snälla.
Jag är ledsen.
Jag älskar dig fortfarande.
Du är fortfarande bara den...
...snygga, hjälplösa sekreteraren som jag såg sitta där på kontoret-
-med dina läckande tuttar.
Du var så gullig och jag försökte bara hjälpa dig. Jag försökte bara...
...hjälpa dig föda det där barnet utan nåt som helst framtidshopp.
-Åh, gud. -Du kan inte... Vad ska du...
Vad ska du göra...där ute? Du kan inte hitta detta, Nina.
-Det kanske jag kan. -I din ålder?
Jag tror inte det, babe.
Ett samtal och Millie är tillbaka i fängelset och ruttnar.
En vecka ensam och du bönar mig om-
-att ta dig tillbaka. Så bara stanna.
Snälla.
Bara stanna.
Raring...
Allt du har är en lögn.
Din far gav dig din karriär. Ditt barn är egentligen inte ditt.
Du har en fru som hatar dig som fan.
Och i alla år har jag sett dig dansa runt som en jävla clown-
-bara för att få en smula kärlek från din fitta till mor.
Och vet du vad? Jag tycker nästan synd om dig.
Men jag dör hellre...
...än tillbringar en dag till med dig, ditt jävla monster.
Det vore mig ett nöje.
Nöjet är helt och hållet mitt!
Vad gör du?
Han föll när han försökte byta glödlampa.
Du vet hur han var.
Allt skulle tvunget vara perfekt.
Fly. Kom inte tillbaka.
Du dödade inte honom, jag gjorde det.
Ingen kommer tro på att han föll när han bytte glödlampa, Nina.
Jag antar att vi får se det.
Stick.
Du förtjänade inget av det här.
Inte du heller.
Handlingar har följder, Andrew.
Enzo, det är gjort. Jag kommer att behöva din hjälp att städa.
Det här måste vara en stor chock.
Du sa att du kom hem i kväll efter att ha besökt din dotter på lägret.
-Och er husa hade ledigt i veckan? -Just det. Ja.
Vet du varför din make beslutade att byta glödlampa mitt i natten?
Jag...jag antar...
Han gillade att saker var på ett visst sätt. Allt skulle vara perfekt.
Han hade ett djupt skärsår i halsen.
Det brukar man inte se vid fall.
Jag kände faktiskt din make lite.
Han var förlovad med min syster Kathleen.
Kathy. Just det.
För åtta år sen dök hon upp hos mig mitt i natten.
Och hon var aldrig sig lik efter det.
Det var tråkigt att göra.
Det måste ha varit ett våldsamt fall.
Många smällar.
Hud går sönder.
Ben går sönder.
Tänder går sönder.
Jag tror att det nog bara var en sån där sjuk olycka i hemmet.
Ibland händer dåliga saker bra människor.
Vi har samlats i dag för att sörja Andrew Winchesters tragiska död.
Tillgiven son, hängiven make och far-
-respekterad företagsledare och en sann samhällspelare.
Hans förtida död har chockat oss alla-
-när en så livfull och hjärtlig man plötsligt kunde ryckas ifrån oss.
Vi kämpar i denna stund med att förstå Guds plan.
Och det är naturligt att tvivla på Guds makt i stunder av sorg.
Men vi får aldrig förlora vår tro på Guds kärlek.
Tack för att ni kom. Tack.
-Hej. -Nina, jag är hemskt ledsen.
Är du säker på att du ska sälja huset?
Vad ska du göra långt borta i Kalifornien?
Jag tror att vi klarar oss.
Jag beklagar verkligen er sons död. Vilken hemsk olycka.
-Visst hade han ett vackert leende? -Det bästa.
De sa att han saknade en tand när de hittade honom.
-Herregud. -Ja, visste du det?
Visste du det? Att en tand var borta?
Om man inte vårdar sina tänder förlorar man privilegiet att ha dem.
För tänder är ett privilegium.
-Jag beklagar sorgen. -Sköt om er.
Låter du henne klä sig så här på sin fars begravning?
Hey.
Ursäkta mig.
-Jag sa åt dig att fly. -Jag kan inte fly.
Jag är ju villkorligt frigiven.
Skapa dig bara ett liv.
Berätta om dig själv, Millie.
Jag planerade inte att bli hembiträde.
Det typ bara...föll i mina händer.
Och jag insåg att jag gillar det. Hos rätt familjer, så klart.
Nina Winchester rekommenderade dig varmt.
Hon...
Hon föreslog dig faktiskt.
Mrs Winchester var ett nöje att arbeta åt.
Jag...
Jag måste varna dig.
Min man är en...
...svår man att göra till lags.
Så tror du att du kan hjälpa till?
När vill du att jag ska börja?
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service