KUĆNA POMOĆNICA
Zdravo, Mili! - Dobar dan, gospođo Vinčester!
Drago mi je. - Molim te, zovi me Nina. Spremila sam nam čaj i malo zakuske.
Da nije prerano za meso i sir? Znaš, to ljudi u Europi jedu za doručak.
Ovaj, ti si baš, ovo je...
Ja...
Mislim da je ovaj posao ispod tvog nivoa,
uz svo to iskustvo i fakultetsku diplomu.
Znam. Samo sam shvatila da zaista uživam u poslu kućne pomoćnice.
Stvarno? - Kod prave obitelji, naravno.
Dobro. Zašto si se vratila u New York?
Nedostajao mi je. Volim Novu Englesku, ali mi nedostaje gradski život.
Ali znaš da ovaj posao podshvaćava da stanuješ ovdje?
Pomenula sam to u oglasu, zar ne? - Jeste. Naravno. Da, da.
O Bože, dobro je. - Nedostaje mi blizina grada,
ali ne i da baš budem u njemu. Zvuči pomalo blesavo.
Potpuno se slažem s tobom.
Tvoj posao je uglavnom pospremanje, čišćenje
i ponešto da se skuha, ako ti to odgovara. - Apsolutno. Volim da kuham.
Sjajno. A pomagala bi mi i oko ćerke. Zove se Sesilija, Sisi.
Ima sedam godina i predivna je.
Jedva čekam da je upoznam. - O, dobro. U redu.
Hoćeš da te provedem kroz kuću, čisto vidjeti što te ovdje točno čeka?
Naravno. - Ovo je kuhinja.
Moj muž, Endrju, dizajnirao je ovu kuću od temelja do krova.
On je arhitekta? - Ne, radi u IT sektoru.
Ali posvećuje nevjerovatnu pažnju svakom detalju.
Ove stepenice su totalni Kaos.
Endrju kaže da ću kad-tad slomiti vrat na njima.
Baš sam smotana. Najbolje da odmah Dolje iscrtam svoj obris kredom
i skratim sebi muke. Ima još jedno stepenište na drugoj strani kuće
koje je ipak malo normalnije. Ako ti se to više sviđa.
Ovo je u suštini Endrjuov muški kutak,
ali ga slobodno koristi kad god poželiš.
Bit ćeš dio obitelji, a to znači da ćeš morati da slušaš njegova predavanja
o tome kako je "Beri Lindon" neshvaćeno remek-delo.
Ovo je dnevna soba na katu, koju rijetko kad koristimo.
Jeste li sigurni da vam uopće treba kućna pomoćnica?
Zapravo, ja sam u drugom stanju.
Tako da neću imati baš toliko vremena da sve ovako besprekorno održavam.
Ali nemoj reći Endrjuu jer je još uvijek rano,
a želim biti sigurna prije nego što mu kažem.
Naravno. Čestitam. - Hvala ti.
Ovo je Sisina soba. Endrju je čak napravio malu maketu naše kuće za nju.
Zar to nije slatko? - Vau.
Vešernica je u podrumu,
ovo će biti tvoje kupatilo,
a ti ćeš biti na katu.
Možda će ti dijelovati malo skučeno, ali ćeš imati potpunu privatnost,
a mislili smo da je to najvažnije. Ali ima dosta svjetla.
Naravno, uredi je po svom ukusu.
Slobodno kači postere ili donesi saksije s cvijećem.
Možeš da odvrneš glazbu koliko god želiš, jer se Dolje apsolutno ništa ne čuje.
Kako ti se čini?
Savršena je. - Super.
To! Imam još zakazanih razgovora,
ali se nadam da ću uskoro donijeti odluku.
Izvoli. -Niste trebali. - Insistiram.
Uložila si trud i vrijeme, i platila gorivo da bi došla. Molim te.
Hvala vam. - Baš imam dobar osjećaj u vezi ovoga, Mili. Stvarno.
I ja isto. - U redu. Čućemo se.
Neće se ona javiti. Moja noga tamo više neće kročiti.
Dovoljna je jedna provjera, pa da vidi da je u mom CV-ju sve čista laž.
Ja čak ni ne nosim naočale. Samo se trudim da izgledam ozbiljno.
Baš sam glupa.
Izvoli. - Hvala.
Mogu li da dobijem formular za posao? - Naravno. Izvoli. -Hvala.
Znala sam da se neće javiti. Čemu sam se uopće nadala?
Bar sam dobila 20 dolara.
Ne znam što ću sad.
Otvori prozor.
Ne smiješ ovdje da spavaš. - Oprostite. Vraćala sam se od majke
i strašno mi se prispavalo, pa sam stala da malo odremam. Oprostite.
To je ona. Mogu li da se javim? Sigurno je u panici.
Ne kucaj poruke dok voziš. - Neću. Obećavam.
Halo? - Zdravo, mogu li dobiti Mili?
Da, ja... ja sam.
Ovdje Nina Vinčester. Zovem te da ti ponudim posao.
Mislim, ako si još uvijek slobodna. Vjerovatno već imaš gomilu ponuda.
Da, slobodna sam. Vrlo rado. Kada biste željeli da počnem?
O, Bože. Što je prije moguće.
Može li već danas popodne? - Znaš što? To bi bilo sjajno. -Super.
U svakom slučaju, moram ići. Zdravo, Mili. - To!
Hej!
Zdravo, ja sam Mili. Da li radiš za Vinčesterove?
Pokušavam da uđem, ali ne znam šifru.
Nina.
Nina, ja sam, Mili.
Nina.
Mili. Mili, Mili, Mili!
Dobro došla. Zdravo. Oprosti, htjela sam da ostavim otvorenu kapiju.
Treba li ti pomoć da uneseš stvari iz kola?
Ne, to je sve. -Super. - Da.
Ostale stvari su mi u magacinu. - Važi, super. Odneću ti ovo u sobu.
Moram da napišem govor za roditeljski sastanak
koji treba da ostavi jak utisak, tako da ću biti zatvorena u kancelariji.
Sredstva za čišćenje su u onom ormaru tamo, i...
Pa ti ne nosiš naočale. - Ne nosim ih stalno. Imam leće.
Da, ljepša si bez njih.
Dobro. U redu. Bit ću gore.
Biće nam super, Mili!
Ne smiješ da se penješ u cipelama.
Hej. Zdravo. Ti si sigurno Sisi.
Ja sam Mili. - Zdravo.
Zdravo! Vidim da si upoznao Mili. Zdravo, dušo.
Mili će živjeti s nama i pomagaće nam oko kuhanja i spremanja kuće.
Znaš što? Možda će čak i odigrati "Kendi Lend" s tobom ako je lijepo zamoliš.
Živeće s nama? - Da. Endrju, rekla sam ti to.
Rekla sam ti da će biti u sobi za goste u potkrovlju.
Vidi kako je sve super sredila. Zar nije fenomenalno?
Daj mi to. - Pa, Mili, dobro došla.
Hvala. - Jesi li gladna? Lako ćemo da dodamo još jedan tanjir na sto.
Ne, idem gore da se raspakujem i smjestim.
Sigurna si? - Ako nije problem, sići ću kasnije da sve sredim.
Da, smjesti se. Samo polako.
Drago nam je što si ovdje. - Javi nam ako se predomisliš.
Hvala.
Opet si naručio iz pogrešnog Talijanskog restorana.
Kuc-kuc.
Zdravo. Taj prozor se, nažalost, ne otvara.
Ali ova soba ima dobru ventilaciju, tako da ti nikada neće biti zagušljivo.
Donijela sam ti večeru. Endrju uvijek naruči previše.
Jesi li vidjela da sam ti stavila vodu u mali hladnjak?
Jesam. Stvarno ne bih da izvoljevam, ali ako ikako može da se otvori taj prozor,
bilo bi lijepo da uđe malo svježeg zraka. - Slažem se. To je odlična ideja.
Razgovaraću sa majstorom o tome. - Super. Jel to onaj tip Dolje u dvorištu?
Ne, to je Enco. On je domar. Ne obraćaj pažnju na njega.
I ako bih mogla da dobijem ključ za ovu bravu. - Jao, da. Brava. Baš djeluje jezivo.
Ovo je nekada bila Endrjuova prostorija za dokumentaciju.
Ali, stvarno, prozor zaglavljen, još i ta brava.
Kakvi smo mi to monstrumi? Srediću to.
Da ne zaboravim.
Ovo je poklon za tebe. Primijetila sam da ti je telefon prastar,
pa sam ti uzela ovaj, i u njega ubacila podatke sa kartice
da možeš da plaćaš u trgovini i na pumpi. - Čuvat ću ga. Hvala vam.
Baš mi je drago što si s nama.
Hvala.
Mogu li da te zagrlim?
Hvala ti, Mili. Hvala. Dobro.
Javi mi ako ti još nešto zatreba.
Sranje.
Ne, ne.
Nina? -Gdje su? - Gdje je što?
Moje beleške za roditeljski sastanak! Bile su ovdje na šanku, a sada ih nema.
Gdje su? -Nisam vidjela nikakve beleške. - Ne seri! Gdje su?!
Nina, nemoj. - Hej! Što se događa?
Mili je bacila moje beleške za večerašnji sastanak.
Gdje su?
Nina, hajde provjeritio u tvojoj kancelariji.
Treba da držim govor pred svima, a sada nemam ništa!
Nina! - Što je?!
Imaš li kopiju
na kompjuteru? - Pisala sam ih rukom!
U pičku materinu! Bolje mislim kad pišem rukom.
Gdje mi je nokat?
Udahni duboko. Diši, samo diši. Diši.
Diši, samo polako.
Hajde, ustani.
Ovako ćemo. Ja ću odvesti Sisi u školu,
a ti se lijepo istuširaj i doručkuj na miru.
Imaš cijeli dan da napišeš taj govor, a stići ćeš i do salona da se središ.
Puno te volim. -I ja tebe. - Volim te.
Moraš da budeš pažljivija sljedeći put.
Upropastila si mi cijeli dan.
Ispričavam se.
Stvarno mi je žao.
Ne brini ništa. Ne znam što joj je u posljednje vrijeme.
Baš je u nekoj čudnoj fazi.
Vjerovatno su hormoni...
ovaj, retrogradni Merkur.
Nisam znao da te zanima horoskop. - Priznajem.
Daj da ti pomognem da počistiš. Ovo je jebeni svinjac. - Neka, ja ću.
Ti se spremaj. Ne želim da zakasniš po Sisi.
Hvala ti.
Sutra će biti bolje.
Biće bolje, obećavam.
U redu.
Dobro. Sisi! Krećemo!
Što ćeš ti ovdje?
Ja radim ovdje. A što ti radiš ovdje?
Ti...
Baš se i ne uklapam najbolje s onim majkama iz škole.
Nisam ni bila svjesna pod kolikim sam stresom.
Biće da su to hormoni, zato si skroz van sebe.
Neću ništa reći Endrjuu. - Gubi se.
Moram da se istuširam. Ti ćeš se poslije pobrinuti za večeru.
Važi.
Miriše fantastično. - Pileći medaljoni.
Uzela sam to za Sisi.
Sjajni su, oduševiće se.
Neko danas nije užinao, pa nam je mala balerina baš ogladnela.
Slobodno joj daj da jede, ja odmah silazim. - Važi.
Zdravo, Sisi. Kako je bilo na času?
Hoćeš... sok ili vodu?
Sok. Ali ova čaša je prljava.
Stvarno? Tek sam je izvadila iz mašine za sudove.
Sok je luksuz. Ne nešto što se pije iz prljave čaše.
Naravno da ne.
Ovo izgleda sjajno. Zar ne, Sisi? Bolje od onih nageta u obliku dinosaurusa.
Mili, uzmi tanjir i pridruži nam se.
Već sam jela. - Insistiramo.
Zar ne, Sisi?
Nadam se da će vam se svidjeti.
Naprijed.
Zdravo.
- Oprosti što smetam.
Imam nešto za tebe. Sisi je insistirala.
Baš je slatka. - Jeste.
Ne, ne, ne. Nema jebene šanse!
O, Bože.
Želim da se ovdje osjećaš bezbijedno.
Osjećam se.
Evo ključa, kao što si tražila.
Hvala.
Kako je bilo sinoć s Endrjuom?
Fino. Spremila sam pileće medaljone.
Divan je, zar ne?
Pretvara se da mu se sviđa sve što mu skuham, čak i kad mu je grozno.
Baš si pretjerala sa slaninom. Hoćeš da nas ubiješ?
Gdje si pošla?
Imam slobodnu subotu. Zar se nismo tako dogovorile?
Ne, trebaš mi danas.
Propustila sam frizera jer si mi bacila beleške.
Sjećaš se? - Imam sastanak koji ne smijem da propustim.
Imaš sastanak? Kakav sastanak?
Mogu li da odem samo na par sati, pa ću se vratiti?
Mili, ne dolazi u obzir.
Dušo. -Ne mogu da te pustim... što je? - U redu je, može da ide.
Ali, Endi, danas ti je slobodan dan. - Znam, upravo zato.
Zato ćemo nas dvoje u park da puštamo zmaja.
Čekali smo na to cijelu nedjelju. Prvo krofne, pa zmajevi, pa onda idemo na balet.
Slobodno idi. I uživaj.
Zdravo, mama. - Zdravo, dušo.
Lijepo se provedi.
Hvala.
CENTAR ZA SOCIJALNI RAD NADZOR uvjetNO OSUĐENIH.
Zdravo, kako si? - Dobro sam.
I dalje pišeš onaj dnevnik? - Da. Hoćeš da ga pročitaš?
Ni slučajno. Imam i previše sranja za čitanje i bez toga.
Znači, ne radiš više kod čarlija?
Ovaj posao mi je prosto naleteo.
Tamo i stanujem, pa štedim na stanarini.
To je dobro.
Evo nove adrese i broja telefona.
Obitelj je stvarno sjajna. Baš imam sreće.
Mora da je malo teško upoznavati nove ljude kad živiš kod te obitelji.
Zvuči logično. Ali već sam upoznala gomilu baš kul dadilja.
Ima li i nekih muških dadilja? - Pem, je l' ti to mene pitaš o mom ljubavnom životu?
Zanima te moj profil na Tinderu, ili misliš da očajnički jurim frajere
jer se deset godina nisam kresnula? - Ne. Samo kažem da su ljudski odnosi važni.
Definitivno. - Čuvaj taj posao, Mili.
I taj krov nad glavom.
Trebat će ti i jedno i drugo, inače se vraćaš u zatvor na još pet godina.
A to ti ne želim.
Ne želim ni ja.
Zdravo, Nina, baš sam... - Pokupi Sisi s baleta u 13:45. I nemoj da zakasniš.
Dobro, a gdje je to? Nina?
Što?
Škola baleta? Čas baleta.
Mala djeca. U pičku materinu.
Ispruži desnu nogu. Naklon, pa korak ulijevo.
Noga pozadi. Odlično, vrati se u početni stav.
Sjajan čas. Hvala vam. Uzmite torbe i obuću. Bile ste odlične.
Zdravo. Koga tražiš? - Sisi.
Sesiliju Vinčester. - Ti si Ninina nova pomoćnica?
Da. Zdravo, ja sam Mili. - Zdravo.
Zdravo! Sisi! Hej, došla sam po tebe.
Večeras spavam kod Eme.
Dogovorile smo se prije više nedjelja. Sve stvari su joj tu. - O, ne, ne.
Nina me je upravo zvala da dođem po nju, tako da se vjerovatno predomislila.
U redu, samo provjeriti.
Nina! Zdravo, Patris je.
Tu je tvoja kućna pomoćnica. Kaže da treba da pokupi Sisi.
Znam.
Ma, nije nikakav problem.
U današnje vrijeme je nemoguće naći nekog pouzdanog.
Hoćeš li da ti potvrdi?
Lijepo se provedite.
Sve smo riješile. Važi, čujemo se. Zdravo.
Zaista su prelijepi.
Baš mi je drago što ćemo ih koristiti, gospođo Vinčester.
Dezen je starinski, naravno.
Mili.
Rekla sam ti da Sisi večeras spava kod prijateljice.
Nije bilo potrebe da praviš scenu.
Ti dopuštaš pomoćnici da se ovako oblači u tvojoj kući?
Ovo je Endrjuova majka, gospođa Vinčester.
Seli se u manji stan, pa nam je donijela majčin porcelan.
Da. - Zar nije divan?
Zar nije?
Jeste. - Znam.
Endrju obožava ovo posuđe.
Želim da ga skloniš na sigurno
jer će se Nina vjerovatno saplesti i sve ih polupati.
Istina.
Endrju! -Majko. - Endrju, gdje ti je kravata?
Znam, previše sam opušten. Oprosti.
Frizura ti je sjajna. - Hvala ti, dragi. Izrastak se ni ne vidi.
Je li to ono što mislim da jeste? - Da. -Jedva čekam da jedemo iz njih.
Obiteljsko nasleđe. - Drago mi je što su ponovo tu. -I meni.
Jebeni prozor.
Sudovi su i dalje u sudoperi. - Znam, ostavila sam ih da se potope.
Potopljeni su već tri dana. - Pa, znaš...
svi izlaze. Da te pitam...
Neću te pitati što prodaješ. Idemo do Petsi.
A, "obiteljski obračun".
Oprosti, nisam mogla da zaspim.
Neću da ti smetam. -Ma, ne smetaš. - Idem ja. -Sjedi, molim te. Hajde.
Ostani, molim te. Obožavam ovaj kviz.
I ja isto. Gledala sam samo onaj koji vodi Stiv Harvi.
Stvarno? -Da. - Ovo je klasik. Ričard Doson.
Modna ikona.
On je legenda. - Stvarno?
Ima spektakularne zulufe. - Vala baš.
Moja obitelj bi pokidala u ovom kvizu.
Pravi su lešinari. Naročito moja majka. A što je sa tvojima? Da li i oni vole kvizove?
Nismo više nismo u kontaktu.
O, žao mi je što to čujem.
Mora da ti je teško. - Zapravo, i nije.
Čak i da jesmo, vjerovatno ih ne bi zanimalo ovo.
Oni su sve samo ne zabavni.
Znaš što?
Možeš da budeš u našem timu.
Bili bismo ti, ja, Nina i moja mama.
A Ninini roditelji ne ulaze u ekipu?
Umrli su dok je bila dijete.
To je strašno. - Jeste.
Baš jeziva priča, zapravo. Stradali su u požaru.
Niko ne zna kako je izbio.
Nina se izvukla, oni nisu. Policija je dugo sumnjala da je ona...
Zamisli da cijelog života živiš s tim.
To bi bilo strašno. - Što bi bilo strašno?
Tu si. Zdravo.
Navedite ptiću iz crtanog filma.
Zašto si još uvijek budna? - Kako to misliš? To bih mogla i ja tebe da pitam.
Gledam "obiteljski obračun".
U dva ujutru? - Hoćeš da nam se pridružiš? Da uživaš malo uz Dosona?
Neka, hvala.
Dušo, dva je ujutru. - Dobro. Idem u krevet.
Javi mi kako se završilo.
Laku noć. -Odmah dolazim. - Važi.
Ptica iz crtaća... Mala Kejti. Preostala su tri odgovora. - Paja Patak.
Da vidimo Je li to točno. - Kasno je. Odoh na spavanje.
Ovo ne funkcionira.
Što? - Ovako više ne ide.
Želim da se spakuješ
i odeš sutra rano ujutru, prije nego što se Sisi probudi, da se ne bi uznemirila.
Nemoj, Nina.
Nisam mislila da će iko biti ovdje.
Rekla si da mogu da gledam TV. - Vratićeš mi i telefon.
Molim te, Nina. Uradii ću sve da se iskupim. Obećavam.
Pruži mi još jednu priliku.
U redu.
Imaš nedjelju dana. Važi?
Ali od sada moraš da se oblačiš pristojno dok si u kući.
Da, naravno. Oprosti.
Mili.
Drži se podalje od mog muža, jebote.
I tako moja dadilja melje li melje o svom uginulom psu.
Ne želim da ispadnem kučka,
ali jel' treba da oplakujem džukele?
U međuvremenu, Ema kasni u školu, a ja propuštam jogu.
A znaš što mi joga znači. -To ti je sve. - Baš bezveze.
Hvala ti što me shvaćaš.
Uskoro ćemo potražiti novu dadilju.
O moj bože, Nina! Trudna si! - Nina. -Znala sam.
Ne. Još uvijek nisam. Tek planiramo.
Idemo kod jednog stručnjaka za vantelesnu oplodnju.
Kul. - Endrju ne pita za cijenu. Tako da, eto.
To je divno. - Jeste.
Naći ćemo ti najbolju dadilju, obećavam. - Svakako. -Hvala.
Ovo je Sisin pedijatar. Odmah se vraćam. - Dobro.
Sipaj nam još čaja.
O Bože, baš mi je žao. Stvarno sam mislila da je trudna.
Sve smo to pomislile. -Jesi li joj vidjela kožu? - Bože, a tek onaj izrastak?
Bože. Bar bi zbog Endrjua mogla malo da se sredi.
On je dobar frajer. -Jeste. - A tek kad se uzme u obzir onaj njihov predbračni ugovor...
Znate da nije imala ni prebijene pare kad su se vjenčali.
Završiće na ulici ako se ne dovede u red.
A Sisi? Da li bi on dobio starateljstvo, s obzirom na...
Naravno. Poslije onoga što je uradila.
Koliko je mjesijeci provela u onoj jezivoj ludnici?
Devet. -Devet. - Devet mjesijeci.
Bože, stvarno ne znam kako je on trpi.
Zato što je svijetac. - I to zgodan.
Zgodni sveti Endrju. O, moj bože.
Što sam propustila? - Ma, pričamo o proljetnoj donatorskoj večeri.
Molim te, spasi nas nekom idejom na tu temu.
Prestani da prisluškuješ.
Te žene su bile u pravu oko jedne stvari.
Endrju je definitivno svijetac što je ostao uz Ninu.
Ne mogu da vjerujem da je lagala da je trudna.
Sve što mi je rekla bila je laž.
Nisu je hormoni izludijeli. Ona je stvarno luda.
Jadni Endrju. Čim skupim dovoljno para, odlazim odavde.
Danas ipak nije bio totalni fijasko.
Hvala. - Morat ćeš da čuvaš Sisi slijedeće subote.
Endrju i ja imamo obaveze u gradu.
Znam da ti je to slobodan dan, ali vjerujem da ti to neće biti problem.
Zabavićemo se. - Dobro.
Haloperidol.
Jebena akutna psihoza?
Zdravo, lijeksi, Mili je. Slušaj.
Moram da zaradim neki dodatni novac da bih dala otkaz.
Da li bi mogla da pitaš rođaka da me ubaci u onaj magacin?
Radii ću bilo što. Čistiću, pakovaću kutije, ribaću toalete.
Samo moram pod hitno da odem odavde. - Odlaziš? -Što?
Ma ne. Samo ću da ti skuham ručak.
Što ti se jede? - Može sendvič sa parizerom?
Može. - Ali maloprije si preko telefona rekla da moraš da odeš odavde.
Nisam. Pogrešno si čula.
Stiže sendvič s parizerom.
Kako je bilo u školi ove nedjelje?
Jesi li naučila nešto zabavno ili zanimljivo?
To je škola. Nije ni zabavna ni zanimljiva.
A dečaci? Imaš li neku simpatiju?
Bljak, ne! Što ti pada na pamet?
Samo želim da malo proćaskamo.
Ma, nebitno. Ionako više nisam gladna.
U redu.
Znaš, ne moraš da mi budeš prijateljica. To ti nije u opisu posla.
Voljela bih bitio. - Zašto?
Zato što si mi draga. - Ne, nisam ti draga.
Hoćeš li sok ili vodu? -Sok, molim te. - Nemoj da prospeš. Sok je luksuz.
Neću. - Jesi li išla danas u salon?
Jesam. - Izgledaš baš lijepo.
Hvala ti. - Sisi, da li bi htjela malo pilećih medaljona i kečap?
Od kečapa ostaju fleke. - U pravu si.
Sisi, gdje si našla ovog trola? Jesi li bila u mojoj sobi?
Sisi, taj trol mi puno znači.
Ne želim da ulaziš u moju sobu, shvaćaš?
Nema što da tražiš u potkrovlju. - Kao ni ti.
Hej.
Sisi, idi u svoju sobu, igraj se tamo malo.
Što se dogodilo? - Problemi sa jajnicima.
Pokušavamo godinama. Bar sada znamo na čemu smo.
Žao mi je. - Oduvijek sam želio puno djece.
Cijeli jedan nogometski tim.
Nina i ja smo jedinci, kao i ti.
Bar imate Sisi. - Naravno.
Znam da zvuči sebično.
Volim Sisi. Oduvijek sam želio dijete sa Ninom.
Nisam imala pojma... - Sisi je moja kćerka, u svakom pogledu.
Samo mi nije biološka kćerka.
Ti si sjajan otac. - Stvarno ne znam kako će ona ovo podnijeti.
U posljednje vrijeme je baš labilna.
Mislim da ona zaista ne može da podnese to razočaranje.
Ima tebe. - Mislim da joj ja nisam dovoljan.
Nije fer! Uradila sam sve što sam mogla!
Nina, nisi ti kriva. - Volio bi da me nema.
Bože! Čekaj! Nina, ne! -Hej. - Ne, ne, ne!
Endrju, jesi li dobro?
Što je?
O, Bože. Endrju, jesi li dobro?
Što? Čula si one pičke iz škole kako pričaju da sam luda?
Da ne zaslužujem svog muža? Da mi je mjesto u ludnici?
Endrju!
Spusti taj nož.
Zamotaj ovo oko ruke. - Hvala ti.
Živ je i zdrav.
Počistila sam onaj Kaos od sinoć.
Oprosti što nisam bila iskrena u vezi bebe.
Valjda sam pokušavala da to nekako prizovem.
Ne znam ni sama.
U redu je, shvaćam te.
Ne znam ni kako ću Endrjuovoj majci izaći na oči.
U svakom slučaju,
moram da raščistim sa prošlošću, i okrenem novi list.
Ove stvari su praktično nove, želim da ih uzmeš.
Ne mogu.
Ne, ozbiljno, inače će završiti u Crvenom krstu.
Ovo bi ti savršeno stajalo.
Mili, uzmi.
Hvala. - Endrju je odveo Sisi na palačinke,
tako da ne moraš da brineš o doručku.
Ali treba mi jedna usluga.
Vidi ima li karata za mjuzikl "Obračun".
Endrju već dugo želi da ga vidi,
a ja želim da se nekako iskupim.
Naravno.
Ove subote, ako možeš da središ
i jedno noćenje u nekom luksuznom hotelu.
Slobodno izaberi najskuplji apartman. Nek bude nešto romantično.
Sisi će biti kod prijateljice.
Organizovaću da ona
bude van kuće, pa ćeš imati ceo vikend za sebe.
To zvuči sjajno. Vidjet ću što mogu učinitim.
Spasila si me, Mili.
Ne znam što bih radila bez tebe.
Ti si radiš kod Vinčesterovih, je l' tako?
Da. - Ja sam kod Lejtonovih.
Kod Suzan. - Dobro.
Sisi i nije baš neka balerina.
Ne brini. Niko je ne zajebava.
Pogotovo poslije svega što je prošla.
Na što misliš? - Ti ne znaš? Sva ona sranja sa njenom ludom majkom.
Znam da je provela netko vreme u ludnici, ali...
Nina Vinčester je pokušala da udavi rođeno dijete u kadi.
Što? - Da. Sve one kučke iz škole samo o tome pričaju.
Dok je Sisi još bila beba, Nina ju je bacila u kadu punu vode,
pa je probala da se ubije tako što je progutala gomilu tableta.
Srećom, muž joj se uspaničio kad nije mogao da je dobije,
pa je pozvao policiju da provere što se događa.
Baš bolesno, zar ne?
Odlično, balerine. Hvala vam. Uzmite svoje stvari.
Auto ti se osjeća na smrdljive noge. - Hvala ti.
Što ti znaš o ovoj obitelji?
Oprosti, ne shvaćam engleski. - Ne seri.
Znam da ne bi trebalo da budeš ovdje. - Zašto?
Ostavi ga na miru.
Nemaš ti što da pričaš sa Encom.
Što je ovo?
Karte za Brodvej i rezervacija hotela. - Za subotu? -Da.
Zašto bih ti rekla da rezerviraš karte
na dan kada vozim Sisi u umetnički kamp u Vašington?
Zašto bih to uradila? - Ne znam zašto, ali jesi.
Ne, nisam.
Pretpostavljam da za ovo sada nema povraćaja novca.
Nina, uradila sam ono što si tražila. - Dobro. OdBit ću ti to od plate.
Stvarno mi je žao zbog toga, ali tvoja je greška,
pa ćeš morati sama da pokriješ trošak. - Nina, ja to ne mogu da priuštim.
Baš me briga! Tvoja je greška. Ti ćeš to platiti.
Nina, to je više nego što sam uštedela. - Hej.
Zdravo. - Zdravo.
Skoro da sam ispraznio cvijećaru, inače bih ti donio još više.
Što je bilo?
Mili je rezervisala karte za vikend bez povraćaja novca
koje ne možemo ni da iskoristimo.
I moraće to da plati. Oprosti. - Ne, neće. U redu je.
Samo ćemo pozvati banku i stopirati transakciju. - Mislim da to ne može tek tako.
Može. To se tako radi. Ne moraš ništa da plaćaš.
Hvala. - Oprosti.
Dušo.
Sve ove stvari za samo nedjelju dana? - Ne želim da joj nedostaje kuća.
Oprosti. Sranje. Dobro. Oprosti.
Oprosti, molim te. Obično se obučem prije nego što izađem.
Ne, ja sam kriv. Zapravo sam... htio sam nešto da ti priznam.
Nisam uspio da dobijem povraćaj novca za karte.
Sranje. - Da.
Zato mislim da bi trebalo ti da ih uzmeš.
Idi na predstavu s prijateljicom, ostani u hotelu. Ja častim.
Rum servis i sve to. Želim da se opustiš i uživaš.
To je baš lijepo od tebe, ali...
Ne mogu. Nemam koga da povedem. - Sigurno imaš nekoga.
Voljela bih imati, ali nemam.
Dobro, a što kažeš da odemo nas dvoje?
Možemo se vratitio večeras. Mogu...
Mogu malo i da poboljšam ponudu. Dodam komad piće i možda toplu jabukovaču.
Samo ću reći Nini da sam
zamijenio karte i da mogu da je vodim slijedeće nedjelje.
Ne, ne mogu da ti dopustim da to uradiš. - Ma daj. Oboma bi nam dobro došao izlazak.
Znam da bi. Što da ne?
Kažu da je odlična predstava.
Dobro.
Sjajno. Idemo.
Divna haljina.
Hvala što si pošla.
Gladna sam. -I ja sam gladan. Mogao bih da jedem. - Stvarno? -Da.
Zar pica nije bila dio dogovora? - Jeste, bila je. -Jeste?
Da. Znaš što? Mislim imati bolju ideju.
Jebote, ovo je bilo nevjerovatno.
Jeste, zar ne? -Aha. - Da.
Ovo mjesto je baš otjmeno.
Ima neki svoj šarm, onaj stari duh New Yorka. - Da.
Stvarno ne znam što bih naručila.
Što kažeš da uzmemo od svega po malo? - Od svega? -Od svega.
Ne možemo to. - Ma, možemo.
Voliš li Martini? - Valjda. Ne znam.
Valjda ćemo saznati. - Da.
Za nove avanture. - Živjeli.
Duhovita si, brižna, sjajna si s djecom.
Stvarno ne shvaćam zašto čistiš tuđe kuće.
Treba živjeti život punim plućima.
Jesi li ikada razmišljala što zapravo želiš učinitiš sa svojim životom?
Ne znam. Zapravo, i nisam. - Zašto?
A ti? Živiš li ti punim plućima radeći...
Doduše, ne znam ni čime se baviš.
Vodim firmu za obradu podataka koju mi je ostavio otac.
U suštini, debelo me plaćaju da radim neka dosadna sranja.
Shvaćam. - Iskreno, oduvijek sam samo htio biti muž i otac.
To je baš lijepo. - A ti? Želiš li djecu?
Da. Jednog dana.
Sa pravom osobom, naravno.
Pored Nine bi trebalo da se osjećam
kao najsretniji čovjek na svijetu. - Ali nije tako?
Volim svoju ženu. Zaista je volim.
Samo imam osjećaj da je stalno besna, a ne znam zašto.
Imam osjećaj da se svaki naš razgovor završi bujicom uvreda.
Ako ti je lakše, isto je i sa mnom.
Prije je bila sasvim drugačija. Bila je...
Bila je puna ljubavi, dobra, velikodušna.
Bila je nježna. Samo želim da je usrećim, a stvarno više ne znam kako.
Endrju, nije do tebe.
Nije trebalo to reći. Oprosti. - U redu je. Vidim kako se ponaša prema tebi,
i ne mogu to da podnesem.
Stvarno ne mogu.
Osjećam se kao da sam te izneverio.
Nisi.
Mislim da je tamo podij za igru.
Hoćeš da plešemo? - Hoćemo li?
Da.
Hajde da plešemo.
Pretpostavljam da nisi dovoljno trezna da nas voziš kući.
Baš i nisam.
Mislim imatio problem.
Sve je sređeno.
Sobe nisu povezane, ali su na istom katu. - Hvala.
Sranje, telefon mi se ugasio.
Izvolite. -Hvala. -Nema na čemu. - Želim vam prijatan boravak. -Hvala.
Vidimo se ujutru.
Laku noć.
Nemoj sebi da upropastiš život.
Sranje.
OTPUŠTENA SI
O, ne.
Hej. Što je bilo?
Ne misli ona to ozbiljno. Razgovaraću s njom.
Misli, Endrju. Misli. - Mili, dođi ovamo.
Želi da mi uništi život, a ne znam zašto. - Ne, ne želi. PoPričat ću s njom.
Znam da misliš da zaslužujem bolje, ali meni treba ovaj posao.
Ne smijem da ga izgubim. Ne želim se vratiti tamo.
Gdje?
Nećeš izgubiti posao. Sve će biti u redu.
Obećavam ti. U redu?
Nemoj da plačeš. U redu je.
Sve će biti u redu.
Skini mi haljinu.
Nina se vraća ranije.
Moramo da stignemo kući prije nje.
Trebalo bi krenuti. -Važi. - Važi.
Zvučaće baš sladunjavo,
ali nisam ni sanjao da netko može izgledati tako lijepo čim se probudi.
Nina ne smije nikada da sazna.
I ovo više ne smije da se ponovi.
Volio bih da je drugačije.
Volio bih da sam te sreo ranije.
Takođe. -Jesi li dobro? - Jesam.
Nina!
Idem da se presvučem.
Počeću da spremam ručak za slučaj da se vrati.
Ma, jebi ga.
Hej.
Ima li koga?
Zdravo.
Dobro došla kući.
Hvala. - Ručak je skoro gotov.
Zdravo. - Zdravo, dušo.
Zdravo. Što to radiš? - Popravljao sam odvod
u kupatilu za goste. Malo se zapušio.
Znala sam da ćeš pokušati. Rekla sam da vodoinstalater dolazi u utorak.
Znam, ali danas sam se osjećao baš muževno. - Dobro. -Da.
Kako je prošao put? Kako je Sisi? - Dobro je.
Slušaj. Stvarno mi je žao zbog onog sinoć.
Bila je to duga vožnja. Bila sam umorna.
Ispostavilo se da ne spavam dobro po hotelima.
Ne bi trebalo da me ostavljate samu sa telefonom.
Naučila sam lijekciju. Novi je dan.
Molim te, prihvati moje izvinjenje. - U redu je.
Stvarno mi je žao. - Sve je u redu.
Hajde da pojedemo nešto. -Može. - Da.
Zdravo. - Zdravo.
Ovo izgleda fantastično. - Da.
Znaš? Hej, Mili.
Kako si provela slobodno veče?
Moja najbolja prijateljica lijeksi me je izvela u restoran.
Imala je neki vaučer. Bilo je baš lijepo.
Uzeli smo dosta priloga, jer ja baš i ne jedem meso.
Ovo izgleda nevjerovatno. - Hvala.
Ne znam zašto, ali moji kiševi nikad ne uspeju.
Htjela sam da te pitam jesi li naučila da kuhaš dok si bila u zatvoru?
Bila je u zatvoru deset godina prije nego što je došla da radi kod nas.
Zar ne?
Mislim da je hrabro
započeti novi život u novom gradu.
Drago mi je što smo uz tebe dok okrećeš novi list.
Moramo da dopunimo zalihe svih Sisinih omiljenih stvari
prije nego što se vrati kući. Nisi baš vodila računa o tome.
I možeš li... oprosti.
Možeš li od sada da koristiš moj auto za nabavku
dok ne uštediš za nešto bolje? Plašim se da tvoj polako postaje
nepoželjna tema za razgovor. Izvoli.
Znaš na što mislim? - Da.
Jesi li dobro?
Jesam.
Sve sam pogrešno shvatila. Kod Nine ništa nije bilo stvar puke intuicije.
Znala je. Sve ovo jebeno vreme
je znala da mi treba ovaj posao i da ne mogu da odem,
bez obzira na to koliko mi je zagorčavala život.
Kakva kučka radi tako nešto?
Hvala, prijatan dan.
Zdravo, Mili. -Zdravo. - Jel' to najnoviji model?
Što kažeš za kameru?
Sjajna je, zar ne? - Ne znam, koristim ga samo za posao.
Baš imaš povjerenja u njih.
Kako to mislite? - Dušo, većina dadilja ne želi taj telefon
jer ne žele da im prate svaku poruku, svaki poziv, i svako mjesto na koje odu.
Ali ti vjerovatno nemaš što da kriješ, tako da...
blago tebi.
I tada sam shvatila da Nina zna sve.
Mili Kelovej. - Da.
Ruke dole, molim vas. -Što? Zašto? - Rekao sam, ruke dole.
Što sam uradila? - Prijavljeno je da je ovaj auto ukraden.
Što? Ne! To je auto moje šefice.
Hvala vam.
Oprosti.
Oprosti što sam ti prećutala za zatvor.
Bila sam u srednjoj školi, to je bila greška. I...
Ne moraš ništa da objašnjavaš.
Što je bilo, bilo je.
Endrju, ona zna.
Znam.
Nina!
Nina, siđi dole.
Što si to pokušala da izvedeš?
Znam da si je vodio u grad.
Znam da ste bili u hotelu.
A znam i da si je jebao.
Opet umišljaš stvari.
Naravno da umišljam. - Da.
Mogu samo da zamislim koliko će tvoju nadzorniću zanimati
da sazna kako više nemaš ni posao,
ni krov nad glavom,
i da si mi iz ormana pokrala odjeću vrednu tisuće dolara.
Rekla si da mogu da je uzmem i da ti više ne treba.
I ideš pravo u zatvor... - Dosta!
Nina, ja više ne znam tko si ti.
Iskreno, muka mi je
od tvoje surovosti.
Oprosti, Nina, ali želim da odeš.
Što? - Ne mogu da gledam kako uništavaš život ovoj jadnoj devojci.
Neću to da dopustim. Molim te, napusti moju kuću.
Našu kuću.
To je moja kuća. -Ovo je naša kuća. - Moja...
kuća. - Ne možeš to učinitiš.
Odmah!
Molim te, odlazi odmah.
Treba li ti pomoć oko pakiranja?
Što?
Treba li ti pomoć oko pakiranja?
Jebi se.
Kako si?
Moram da ti kažem da nisi ti kriva.
Bilo je samo pitanje vremena. Shvaćaš? - Što će biti sa Sisi?
Ne brini. Razgovaraću sutra sa svojim odvjetnikima.
Vratiću je ovamo, biće na sigurnom.
Počeću tražiti novi posao.
Što to pričaš?
Moja uvjetna sloboda podshvaćava određene obaveze.
Odavno niko u meni nije probudio ovakva osjećanja. Vjerovatno i nikada.
I stvarno želim da ti pomognem.
Koliko god mogu.
Želim da ostaneš ovdje sa mnom.
I ja to želim.
Oralna higijena za čistu peticu.
"ljepota je moć.
A osmijeh je njeno oružje".
To je mamin omiljeni citat. Opsednuta je tim savršenim osmijehom.
Baš je otrcano. - Jeste.
Što hoćeš?
Mili, jesi li dobro?
U pičku materinu.
Što se dogodilo? - Htjela sam da ti donesem doručak u krevet
i onda sam vidjela onog jezivog domara kako bulji u mene kroz prozor.
Dosta mi je više tog seronje.
Dolazi ovamo.
Kupi svoje prnje i gubi se odavde. Jasno?
Više nam ne trebaš.
Otpušten si.
Otpušten!
Jesi li shvaćao?
Tko ga jebe, jel tako?
Nije mi jasno što je Nina vidjela u njemu.
Nikad ga nisam podnosio.
Oprosti. To je fini porcelan tvoje majke.
U redu je. Dođi ovamo.
Neću da se zamaraš čišćenjem i kuhanjem,
niti bilo čime sličnim. - Lako ćeš me nagovoriti na to.
Nemoj ništa od ovoga da bacaš.
Važi? -Važi. - Imam majstora za tanjire. Odlično ih sastavlja.
Oprosti. - U redu je.
Vremenom ćeš naučiti.
Dobro došao kući. -Zdravo. - Zdravo.
Tanjiri su i dalje prljavi. - Nisam htjela da se posiječem dok ih perem.
Aha. - Da.
A to ne želimo. - Nikako.
Što lijepo miriše. -Da, zar ne? - Da.
Što kažeš da malo odložimo večeru? - Može, naravno.
Jesi li za šampanjac?
Ovdje, ozbiljno? - Da. Malo ćemo izvoditi akrobacije.
Mehurići. Mehurići.
Spremna?
Živjeli. - Živjeli.
Što misliš?
Sviđa ti se? - Baš je penušavo.
Endrju.
Endrju, zaključana sam.
Endrju, možeš li da otvoriš vrata?
Endrju, čuješ li me? Pusti me napolje.
Pustiću te.
Ali ne još. - Kako to misliš?
O čemu to pričaš, Endrju? Pusti me napolje.
Endrju, ma daj. Je l' ovo neka igra?
Volio bih da jeste. - Što?
O čemu pričaš? Endrju, otvaraj vrata.
Endrju! Otvori vrata!
Endrju, pusti me odavde!
Pusti me odavde!
O, Bože.
Idem odavde što prije.
Jebi se, Endrju!
Jebi se.
Draga Sisi,
ako čitaš ovo, ili sam mrtva, ili si ti tek napunila 18.
U svakom slučaju sam željela da znaš da ti je majka bila jebena budala.
I točka.
Što drugo očekivati od djevojčice koja je sa 8 godina ostala bez roditelja,
a ostatak djetinjstva provela po usranim hraniteljskim obiteljma?
Nisam imala nikakve veze s onim požarom
u kojem su stradali, iako Endrju voli to da podmeće.
Voljela sam svoje roditelje više od svega na svijetu
i dugo sam žalila što i ja nisam stradala zajedno s njima.
Ali nisam. Tako da sam morala da nastavim živjeti.
Strah od napuštanja, nepovjerenje, manjak samopouzdanja.
Nijedna od tih muka me nije zaobišla. Ne znam Je li čudo ili puka sreća
što sam pregurala djetinjstvo, ali sam na kraju dobila stipendiju
i počela da studiram pravo. I zamalo da sam uspela da se izvučem.
Zamalo. A onda mi je planove pokvario oženjeni profesor
s kojim sam ostala trudna.
Nije htio da ima nikakve veze s nama.
Ponekad razmišljam o diplomi prava od koje sam odustala,
i o tome da li bi to na kraju išto promijenilo.
Nina, donesi te Grejdijeve izvješće.
Dolazim.
Postoji li način da izvučem nešto od njenog novca? - Sigurno se pitaš
da li će se ova arbitraža ikada završiti? Evo ih. - Zdravo.
Gospode Bože, Nina!
Idi i sredi se malo. Bože.
Oprostite.
Koji joj je klinac? Jel' da?
Nevjerovatno je čega ćeš se sve odreći zarad malo mira, zdravstvenog osiguranja
i pomoći oko djeteta.
I baš u tom trenutku
on je ušetao u moj život.
Zdravo. - Oprostite zbog Linča. Čovjek ume biti pravi gad.
Zato sam ga i uzeo za odvjetnika. -Naravno. - Jeste li dobro?
Ja se ispričavam. Da, dobro sam.
Žao mi je zbog svega. Dopustite da vas častim ručkom.
Ne morate to da radite. - Želim.
Tada mi je dijelovao jako šarmantno. Skroman, zgodan,
sa savršenim osmijehom.
Mislio sam da negdje izađemo.
Moja majka obožava djecu. Mogla bi da čuva malu.
Ili ako hoćeš, povedi i kćerkicu.
Vrlo rado. -Stvarno? - Da.
Trebalo mu je šest dana da me odvuče u krevet, i šest nedjelja da me zaprosi.
O, Bože. Jel se ti to šališ? Endrju!
Iskreno, rekla bih "da" već na pola onog prvog ručka.
Kako odoleti vitezu na belom konju?
Kuća je trebalo da mi bude upozorenje.
Bajkovito kraljevstvo koje je sagradio za neku tajanstvenu vereniću Keti,
koja ga je ostavila. Trebalo je da pitam što je bilo s njom, ali nisam.
Ona je bila na gubitku, mislila sam.
Što dobro miriše! Što je to?
Kolač s vanilom i kardamomom koji sam upravo ispekla,
a ti ćeš mi biti pokusni kunić. - Vrlo rado.
Žao mi je što moram to da ti kažem, dušo, ali izrastak ti se baš vidi.
E pa, imam dobre vijesti. Upravo sam zakazala kod Marka,
danas će on to sve da sredi.
Obožavam Marka zbog toga.
Endi, zdravo. Oprosti što kasnim. - U redu je.
Svratila sam u onaj tlslandski restoran koji voliš.
Hoćeš da ti napravim koktel? - Stigla si. -Zdravo. -Zdravo.
Je li to neka blesava glavica zaboravila da sredi izrastak?
Zadržala sam se u parku sa Sisi prije nego što sam je odvela kod Lene. Oprosti.
Zakazaću ponovo, samo da ostavim ovo na sto.
Prije nego što to uradiš...
možeš li da mi pomogneš oko nečega?
Oko čega? - Imam neki hitan sastanak sa odborom,
a nikako ne mogu da nađem beleške. Mislim da su gore u ostavi.
Sad? -Da. Možeš li da mi pomogneš? - Naravno. -Hvala ti.
Idem da upalim svjetlo.
Odmah stižem. - Važi.
Dušo, ovdje nema nikakvih fajlova. - Znam.
Dušo.
Endi.
Tu sam. - Endi, zaključano je.
Baš si me razočarala, Nina. - O čemu to pričaš, jebote?
Tvoja kosa je tvoj ukras, i o njoj moraš da brineš.
Moja kosa? - Jesi li svjesna koliko me sramotiš
kad šetaš gradom sa neofarbanom kosom?
Rekla sam ti da ću ponovo zakazati.
Moraš više da se potrudiš. Zbog oboje. Zaista to mislim.
Endi, srediću taj jebeni izrastak.
Zato me sad pusti napolje, molim te. - Pustiću te. Ali ne još.
Moraš da naučiš da svaka greška ima svoju cijenu.
O čemu to pričaš, jebote? - Gurnuću ti jednu kovertu ispod vrata.
Sada me slušaj vrlo pažljivo, molim te.
Treba da...
iščupaš 100 vlasi iz kose, zajedno sa korijenom.
Što? - Nina, moram vidjeti taj korijen.
Dobro, dušo, uspelo ti je. Dobra fora.
Priznajem, nasamario si me. Molim te, pusti me napolje.
Kada to uradiš, vrati ih u kovertu
i gurni je ispod vrata. Onda ću razmisliti da te pustim.
Endi! Ovo uopće nije smiješno!
Endi!
Neću više ovo da radim! Pusti me iz ove jebene sobe, molim te!
Stvarno mi je žao. - Endi.
A toliko te volim. - Dušo. Dušo.
Endi. Endi!
Sisi! Endi! Molim te!
U pičku materinu!
Tko je čovjek za koga sam se udala?
Čime sam ja ovo zaslužila?
Bez hrane. Tri flašice vode.
Jedini toalet bila je kofa u plakaru.
Razmišljala sam o vremenu kad smo bile samo nas dve, Sisi.
Nisam imala pojma koliko nam je zapravo bilo dobro.
Čak i kad smo stalno bile na ivici bankrota.
Što sam drugo mogla
nego da slušam tog gada,
ako sam htjela ponovo te vidjeti.
Endrju,
uradila sam sve što si tražio.
Možeš li, molim te, da me pustiš? - Jedna vlas nije imala korijen,
tako da moraš sve ispočetka. - Što? Endrju, molim te.
Budi pažljivija ovog puta.
Endrju, molim te! Molim te! Endrju, molim te!
Endrju!
U pičku materinu!
Ovo je za tvoje dobro.
Ako mi dopustiš, pomoći ću ti da postaneš bolja osoba.
Sisi.
Sisi!
O, dušo moja, zdravo. Dođi. Dođi kod mame.
Sisi!
Ne!
Sisi!
Da sam bila na mjestu policije, možda bih i ja pomislila isto.
Da sam drogirala i pokušala da udavim vlastito dijete.
Da sam popila šaku lijekova i pokušala da presudim i sebi.
Niko ne bi povjerovao da je moj muž okrutni, sadistički monstrum.
Kako bi tako zgodan, uspješan
i voljen čovjek mogao biti išto osim sveca?
Nema ničega u tom potkrovlju osim kutija i papira, Nina.
Kada imaš priviđenja, ona mogu dijelovati jako stvarno,
čak i kada to nisu.
Dok su me kljukali antipsihoticima i antidepresivima, mislila sam samo na tebe.
Poslije devet mjesijeci, shvatila sam da je jedini način da ti se vratim
je priznati ono što sam "uradila". Pala sam na koljena,
priznala sve, i molila za slobodu.
Bit ćemo tako sretni, Nina.
Sve dok se budeš pridržavala pravila.
Ali tada sam već shvatila da nikada neću biti slobodna.
Koliko god se trudila da dokažem da sam najsretnija i najsavršenija supruga na svijetu.
Endrju je ubijedio sve one maloumne zmije
da sam luda, opasna i nepodobna da odgajam rođenu kćer.
Njega su proglasili za muža godine
jer je ostao uz svoju poremećenu ženu.
Naravno, htio je svoje dijete.
Nije bilo šanse da zatrudnim s takvim monstrumom.
Otišla sam tajno u grad i ugradila spiralu
kod onog istog doktora koga sam na kraju ucijenila da slaže
i kaže Endrjuu da sam ostala bez jajnih ćelija.
Sve mu je služilo kao izgovor da me zaključa.
To što sam ostavila upaljeno svjetlo, ili što si ti prosula sok za doručkom.
Svaki put kad bih se pobunila,
uvijek bi me podsjećao da su sve karte u njegovim rukama.
Enco je bio moja jedina veza sa spoljnim svijetom,
jedini koji mi je vjerovao.
Pokušao je da nam pomogne da pobjegnemo.
Nabavio nam je lažne putovnicae, ali ih je Endrju našao u mojoj fioci,
i opet sam završila u ludnici.
Sva imovina se vodila na njega. Nisam imala ni novca, ni obitelj, ni prijatelje.
Bila sam "stalni gost" na psihijatriji,
bez ikakve šanse da dobijem starateljstvo.
Da sam probala da pobjegnem, Endrju bi me našao i vratio nazad,
a svi bi ga slavili kao heroja. Bila sam u zamci.
Nije bilo ni teoretske šanse da me pusti da živa izađem iz tog braka.
A da sam umrla, što bi bilo s tobom?
Gdje mi je bila pamet kad sam tog čovjeka pustila u tvoj život?
A onda mi je sinulo. Endrju je imao jednu slabost,
potrebu da mu se svi dive.
Zato sam počela da pravim plan.
Opet su te odveli. - Znam. Ali sad sam se vratila. Endrju je našao putovnicae.
Slušaj, znam čovjeka koji bi mogao da pomogne.
Samo bih sebi napravila još veći problem.
Ja mogu da ti pomognem. - Ne miješaj se u ovo, Enco.
Slušaj me pažljivo.
Izgubio sam sestru zbog čovjeka kao što je Endrju,
i neću dopustiti da se to ponovi.
Idi sad, spakuj se,
uzmi Sisi i bježi odmah.
Ja ću se pobrinuti za Endrjua.
Ne. Endrju će ostaviti mene.
Kako?
Mili je bila baš Endrjuov tip. Lijepa, pametna, plavuša,
potpuno sama na svijetu, neko koga bi on poželio da spase.
Roditelji su je se odrekli, dobila je otkaz na prošlom poslu,
bila je bez para, bez prijatelja, živjela je u kolima, i ono najvažnije:
bila je na uvjetnoj slobodi nakon što je odslužila 10, od ukupno 15 godina robije.
I to ne zbog droge, vožnje u pijanom stanju
ili nekih sličnih tinejdžerskih sranja.
Bila je u zatvoru zbog ubojstva.
Planirala sam da unajmim lepu djevojku koja će me zamijeniti.
Ali kada sam upoznala Mili,
smislila sam bolji plan.
Enco me je preklinjao da nađem drugi način,
da ne mešam Mili u sve ovo, ali...
Znala sam da je to jedini način da se istinski oslobodim Endrjua.
Natjerala sam ga da obeća da se neće mešati.
Ili ona, ili Sisi i ja.
Nevoljno je pristao, ali je rekao da će ostati kako bi je držao na oku.
Dio mene se nada da ovo nikada nećeš pročitati.
Ali ako pročitaš, drago mi je što sada znaš cijelu priču.
Samo sam htjela da znaš da nisam loša osoba.
To što sam unajmila Mili bio je jedini način da te zaštitim
i da nas obje oslobodim, ako budemo imale dovoljno sreće
da se dokopamo slobode.
Vjerovala sam da ako iko može da riješi ovu situaciju,
onda je to ona.
Mili.
Mili, molim te, prestani. Molim te.
Otvori vrata. -Ne mogu to učinitim. - Zašto ne možeš? Hajde.
Pustiću te. Ali ne još.
Endrju, koji klinac hoćeš više?
To je nenadoknadivo, Mili. - Što?
Moja baka je taj porcelan donijela čak iz Londona.
Moja majka je svaki praznični ručak služila u njemu,
a da ga nije čak ni mrviću okrnjila.
A onda ga ti ispustiš.
Kao netko nepažljivo dijete, ti ga ispustiš.
I povrh svega, nisi ga čak ni oprala.
Bila je to nezgoda, Endrju.
Obiteljsko nasleđe je privilegija, Mili.
A sada se jedan moj tanjir raspao na 21 komadić, a ti ga nisi čak ni oprala.
Pusti me napolje, jebeni psihopato!
Pustiću te, ali prvo moraš da se iskupiš.
Evo što ćeš učinitiš. Uzećeš ovaj komadić koji držim u ruci,
i izrezbarićeš 21 liniju na svom stomaku,
po jednu za svako parče koje si jebeno polomila.
Kada to završiš, razmisliću da li da te pustim napolje.
Ako to ne uradiš kako treba, morat ćeš sve ispočetka.
Zato ti savjetujem da sve uradiš bez greške. - Nema šanse, bolesniku!
Hoću da rezovi budu dugački i duboki.
I molim te, gurni komad ispod vrata kad završiš.
Pratiću svaki tvoj pokret.
Endrju.
Endrju!
Sad je sasvim jasno da je Nina znala
sve o meni od trenutka kada sam joj kročila u kuću.
Čudno je to. Dečko zbog kog sam zaglavila u zatvoru bio je isti kao Endrju.
Strašno bogat, zgodan, svi su ga obožavali.
Svijetac.
Upomoć.
Nisam planirala da ga ubijem, ali se ne kajem što jesam.
Mili, što si to uradila?
Bože, što si to uradila?
Htjela sam učinitim ispravnu stvar, ali je moja cimerka sve porijekla.
Ne znam zašto. Svi vjeruju bogatim klincima,
a ne nekoj osobi kojoj su iz samilosti dali stipendiju. Čak ni moji roditelji.
Jedina opcija bila je nagodba o priznanju krivice.
Ubojstvo iz nehata, petnaest godina.
Puštena sam na uvjetnu poslije deset.
Povratak u stvarni svijet nije bio lak.
Izgleda da baš i ne podnosim ljigavce.
Dalje ruke, čarli. Jebeni bolesniku!
Nina je tražila izlaz.
Ja sam bila taj izlaz. Sredila me je, svaka joj čast.
Sada sam ja ta koja je završila u zamci.
Sve te godine sam se nekako držala,
preživljavala, nisam dopuštala da me gaze.
Ali na kraju, postoji samo jedan izlaz za djevojke poput mene.
Dići ruke od svega i nadati se najboljem.
Endrju, uradila sam to! Sad možeš da me pustiš!
Ostala su mi još dva dana.
Znam, ali moramo ićio.
Gdje? - Naći ćemo drugo mjesto za život.
Samo za nas dve.
Slobodne smo.
Što je bilo?
Što je?
Što će biti sa Mili?
Mili će ostati sa tatom.
Mislim da treba da je povedemo s nama.
Mili će se već snaći.
Dobro jutro, spavalice.
Kako si? - Dobro sam.
Zaista želim provesti život s tobom.
Zaista.
Samo moraš da naučiš da svaka greška ima svoju cijenu.
Razmisli o tome. Imat ćeš sve što si ikada željela.
Obrazovanje, financijsku stabilnost,
prelijepu kuću,
obitelj.
Zar to nije ono što želiš?
Želim sve to.
I ja isto.
Samo ne s tobom, kretenu.
Bože! U pičku materinu!
Mili, dolazi ovamo!
Ne, Mili. Ne!
Jebote! Mili!
Daj, bre! Otvaraj ta jebena vrata! Odmah!
Pozvaću policiju i istrulićeš u jebenom zatvoru!
Otvori vrata, jebote!
U pičku materinu!
Puštaj me napolje!
Baš mi se jede jebeni sendvič.
Otvaraj vrata!
Pusti me napolje, jebem ti sve!
Jebote!
JESI LI VEĆ podnio PAPIRE ZA RAZVOD, MOJ PRELijepi dječače? - MAJKA.
Mili.
Mili, jesi li tu? - Tu sam.
Stvarno mi je žao, Mili.
Baš sam zasrao.
Uradio sam stvarno užasnu stvar.
Znam da znam da planem, takva mi je narav.
Ali hoću da se promijenim.
Znam da mogu. Želim da mi ti pomogneš u tome.
Treba mi netko da mi pomogne. Možeš li da otvoriš vrata, molim te?
Tako sam žedan. Otvori, molim te, samo da uzmem malo vode.
Pustiću te.
Stvarno?
Da.
Ali ne još.
Želim da prvo uradiš nešto za mene.
Što treba učinitim?
Hoću da sebi iščupaš prednji zub.
Što? - Mislim da bi bilo dobro da ostaneš bez tog osmijeha
zbog kog sve kučke iz kraja padaju na tvoj bolesni šarm.
Da ostaneš bez osmijeha koji tvoja majka toliko voli.
Mili, neću to učinitim.
Rekao si da želiš moju pomoć, a ja sam ti je upravo ponudila.
Ali ako je ne želiš, ja odoh.
Ti si skroz poludjela, jebote. Neću sebi da čupam zub.
Znaš, Endrju, dok sam bila zaključana u sobi
ta tvoja priča o posljedicama
mi nije izbijala iz glave. - Mili, pusti me napolje, jebote!
U redu.
Što kažeš da malo povećamo ulog?
Znaš već, onaj tvoj čajnik.
Što to radiš?
Obiteljski porcelan tvoje majke je stvarno,
ali stvarno jebeno dobar.
Mili, prestani!
Ove šoljice su kao za lutke, Endrju!
Mili, prestani odmah! - Baš kao šoljice za lutke. -Prestani, smjesta!
Prestani! - Sisi bi baš voljela da pije sok iz njih.
Mili, molim te, prestani. Stani! - Što je ovo? Posuda za sos?
Obožavam sosove, jebote. Nisam ni znala da ovo postoji.
Molim te, Mili, prestani odmah!
Stani, preklinjem te! - Mali tanjiri, samo se lome.
Mili, prestani odmah, u pičku materinu!
Što hoćeš? Dat ću ti sve što tražiš. Hoćeš pare? Dat ću ti koliko god hoćeš!
Nadam se da ti je onaj majstor za tanjire stvarno dobar.
Što, koji klinac, hoćeš od mene? - Počeli smo da se cenkamo. To je dobar znak.
Ali ono što želim učinitiš, Endrju,
je da iščupaš taj jebeni zub.
Ubit ću te, jebote.
Ne ako ja tebe ubijem prva.
Jebi se. - Nina ti, znači, nije rekla zašto sam bila u zatvoru.
Bila sam tamo zbog ubojstva.
Što to radiš? Mili.
Mili, što to radiš? Mili!
Mili.
Dobro, Mili, stani. Dosta! Prekini!
Dobro, uradii ću to.
Čekaj, hoću da gledam.
Evo.
Hajde, zapni malo jače.
Iščupao sam ga.
Mili, pusti me napolje.
Gurni ga ispod vrata.
Evo ti.
Molim te, pusti me napolje. - Vratit ću se ujutru. -Što?
Ne, Mili, vrati se!
Ne, Mili. Mili, pusti me napolje!
Pusti me napolje!
Ako želi da zauzme moje mjesto...
kod mog doktora, ili da mi kuhar začini omlet arsenikom.
Kolike su šanse, gospodo, da dočekam vješanje gospodina Berija?
U Džejmsovim kronikama, odlazak u banju...
trebalo je da im vidite lica kad je 23. Divizija krenula u juriš na Francuze...
i svuda su letela topovska đulad.
Mili. Ja sam, Nina.
Jesi li dobro? Izvući ću te odavde.
Nina, koji klinac to radiš?
Tako si mi nedostajala!
Znala si da će mi ovo uraditi.
Jebote!
Mili!
Dođi ovamo.
Što ćeš sad, Mili?
Mili! Jebem ti mater!
Mili!
Mili! Hajde, dušo. Hajde, Mili.
Koji klinac!
Mili!
Mili.
Dođi, Mili.
Dođi, dušo. Mili.
Hoćeš li već jednom izaći napolje, Mili?
Hajde, dušo. Trebaš mi, Mili. Mili!
Izlazi napolje, jebote!
Ostavi je na miru!
Mili! Tako mi nedostaješ.
Mili je otišla.
Znači...
da si se uzalud vratila.
Izgleda da jesam. - Da, oprosti.
Pogledaj nas.
Baš sam zasrao.
Da.
Znaš da znam priznati kad pogriješim.
Samo ćemo zaboraviti na ovo, i...
krenuti ispočetka.
Pretvaraćemo se da se ovo nije dogodilo. Molim te.
Oprosti.
Još uvijek te volim.
Mislim, ti si i dalje ona
slatka, bespomoćna sekretarica koju sam video
u onoj kancelariji
mokrih grudi od mleka.
Bila si tako slatka.
Samo sam htio da ti pomognem da doneseš na svijet to dijete
koje inače ne bi imalo nikakvu budućnost.
Bože. - Vidiš. Ne možeš... što ćeš ti...
Što ćeš da radiš tamo napolju?
Nećeš naći ništa sosobno ovome, Nina.
Možda i nađem. - U tvojim godinama?
Čisto sumnjam, dušo.
Dovoljan je jedan poziv da pošaljem Mili nazad u zatvor.
Poslije nedjelju dana samoće, molićeš me
da te primim nazad. Zato ostani.
Molim te.
Samo ostani.
Dušo...
sve što imaš je jedna velika laž.
Otac ti je servirao karijeru na tacni.
Čak ni dijete nije tvoje. Imaš ženu koja te jebeno mrzi.
Svih ovih godina gledam te kako izigravaš budalu
samo da bi dobio mrviću naklonosti od one tvoje odvratne majke.
I znaš što? Skoro da mi te je žao.
Ali radije bih bila mrtva
nego provela još jedan dan s tobom, jebeni monstrume.
Biće mi zadovoljstvo.
Meni je još veće.
Što to radiš?
Pao je dok je pokušavao da zamijeni sijalicu.
Znaš kakav je bio.
Sve je moralo biti savršeno.
Bježi.
Ne vraćaj se više.
Nisi ga ti ubila, ja sam.
Niko neće povjerovati da je pao dok je mijenjao sijalicu, Nina.
Vidjet ćemo.
Idi.
Nisi zaslužila ništa od ovoga.
Nisi ni ti.
Sve na kraju dođe na naplatu, Endrju.
Enco, gotovo je. Trebat će mi tvoja pomoć oko čišćenja.
Ovo mora da je bio veliki šok za vas.
Tvrdite da ste se vratili kući večeras nakon što ste posjetili kćer u kampu.
I da je vaša kućna pomoćnica bila slobodna ove nedjelje. - Tako je. Da.
Imate li predstavu zašto bi vaš muž mijenjao sijaliću usred noći?
Pa...
znate, on je volio da stvari budu po njegovom.
Da sve bude savršeno.
Imao je prilično duboku ranu na vratu.
Malo je vjerovatno da takva rana nastane od običnog pada.
Zapravo, poznavala sam vašeg muža.
Bio je veren mojom sestrom, Ketlin.
Keti.
Prije osam godina je došla kod mene usred noći...
Nikada se od toga nije opravila.
Žao mi je što to čujem.
Mora da je to bio prilično silovit pad.
Jak udarac.
Koža puca.
Kosti se lome.
Zubi ispadnu.
Čini mi se da je ovo samo jedna od onih bizarnih nesreća u kući.
Ponekad se loše stvari događaju dobrim ljudima.
Okupili smo se danas da ikatimo Endrjua Vinčestera.
Odanog sina, posvećenog muža i oca,
poštovanog biznismena,
i pravog stuba naše zajednice.
Njegov prerani odlazak sve nas je ostavio u šoku.
Teško je shvatiti da nas je takav čovjek tako iznenada napustio.
U ovakvim trenucima teško je shvaćati Božji plan
i prirodno je sumnjati u Božju moć u trenucima tuge.
Ali nikada ne smijemo izgubiti vjeru
u Božju ljubav. - Zdravo. Hvala vam što ste došli. Hvala.
Zdravo. - Nina, primi moje sućut.
Jesi li sigurna da ćeš prodani kuću? Što ćeš raditi tamo u Kaliforniji?
Snaći ćemo se već.
Tako mi je žao zbog vašeg sina.
Kakva strašna nesreća.
Imao je prelijep osmijeh, zar ne? - Najljepši.
Rekli su mi da mu je nedostajao jedan zub kada su ga pronašli.
O, Bože. - Gospode.
Da. Jesi li to znala?
Jesi li? Da mu je nedostajao zub?
Tko ne čuva svoje zube, taj ne treba ni da ih ima,
jer su zubi...
privilegija.
Moje sućut. - Čuvajte se.
Dopuštaš joj da se ovako obuče za očevu sahranu?
Ispričavam se.
Rekla sam ti da pobjegneš. - Ne mogu. Na uvjetnoj sam, Sjećaš se?
Sredi sebi život.
Reci mi nešto o sebi, Mili.
Definitivno nisam planirala biti kućna pomoćnica.
Taj posao mi je prosto naleteo, i shvatila da zaista uživam u tome.
Kod pravih domaćina, naravno. - Nina Vinčester vas je baš nahvalila.
Ona...
zapravo vas je ona i predložila.
Bilo je zadovoljstvo raditi za gospođu Vinčester.
Ja...
Moram da vas upozorim.
Mom mužu je...
jako teško udovoljiti.
Mislite li da možete da mi pomognete?
Kada biste željeli da počnem?
SVRŠETAK
✰ RTNNJ ✰