Једва чекам. Недостајеш ми, шећерлемо...
Мушкарци могу да се баве пилатесом и може бити корисно из много разлога.
Кечап
Срање!
Тако ми је жао, од посла неће бити ништа. Ангажовали су неког другог.
Јеботе!
Нема везе. Ионако сам спреман да дигнем руке од свог живота...
Ово је ред за "Биће земички"? -Тако је.
Знаш ли колико дуго ће се чекати?
Рекли су око два сата. -То је дуг период за чекање на земичке са циметом.
Ово ти је прва земичка? Невероватне су.
Нисам баш луд за слаткишима. -Зашто си онда овде?
Радим за "Тасксарџнт".
Плаћају ме да чекам у реду за неког другог.
То је срање.
Јеси ли ишао на колеџ? -Да, ишао сам.
Зашто си онда перач веша?
Нисам перач веша. Радим за Тасксарџнт.
Није ти ишао колеџ?
Да, још чекам земичке.
Рекли су да ће вероватно бити за један сат.
Шта желиш да будеш кад порастеш? -Археолог.
Хоћеш да ти кажем како ће то да испадне?
Уписаћеш археологију, завршићеш факултет,
и неће бити ниједног посла у археологији.
Дуго сам већ одрасла особа.
Знаш колико сам археолога упознао? Нула.
Арнолде, упознај свој нови сто.
Сад немаш посао, бескорисну диплому,
и гомилу дугова. Шта онда?
Надам се да ти се свиђа овде, јер знаш шта?
Враћаш се кући! Треба ти нешто пара.
Па почнеш да радиш за Тасксарџнт.
Прихваташ сваку тезгу. Радиш све време.
Али никад немаш довољно. Знам да имаш велика очекивања.
И ја сам некад био мали индијски клинац.
Али имам вести за тебе, малиша. Амерички сан је мртав.
Имате нову оцену! "Рекао је мрачне ствари мом детету."
Вероватно није требало да кажем то. -Извините, људи.
Све је распродато за данас. -Шта?
Сјебаћу ово место једном звездицом.
Ћао, овде Арџ из Тасксарџнта.
Баш ми је жао, распродали су земичке. Да, неће ти наплатити за земичке,
али молим те, немој да откажеш задатак. Јер онда ја нећу бити плаћен,
а чекао сам скоро два сата.
У реду. Хвала на разумевању. Ћао. -Ево мојих земички!
Много хвала. -Нема на чему. -Кеса је још топла.
Обожавам то. Видимо се ускоро. -Видимо се.
Ко је тај тип? Како је он добио земичке? -Он је један од наших инвеститора.
Отказано? Рекао си да то нећеш урадити!
Дођавола, Дејвиде Х! Јебем ти живот.
СРЕЋА
Превео: Бамбула
Помозите својим колегама Донирајте конзерве овде!
Могу ли да поразговарам с тобом на трен? -Наравно. -Елена из одељења за дрво.
Арџ, продавац пода. Понекад и алата на струју.
Да ли си задовољан радним окружењем овде?
Не. -Управо тако. Знамо да могу много боље да раде овде,
и зато покушавам да оснујем синдикат.
Радим овде само пола радног времена да уштедим нешто лове
па идем даље. -Добро. Само зато што нећеш бити негде заувек
не значи да не можеш да га учиниш бољим.
Ништа се никад не мења. -Који је твој одговор? Да одустанем?
Немам одговор.
У реду, Арџ, продавче пода,
срећно ти било.
Хвала.
Мирише лепо. Немате више суадера. Дођавола!
Суадеро ми је омиљен. У реду. Лаку ноћ.
Имам четири. Хоћеш неке моје?
Да. -У реду. -Дођи овамо, Елена из одељења за дрво.
Одговарају ли ти ови додаци? -Да. -Мало сам претерао са зеленим сосом.
Је л' то у реду? -То је увек добро.
Како спаваш, човече? Изгледаш мало уморно.
Хвала што си приметила. То је нови стил који фурам. -Извини.
Не, нисам баш најбоље спавао.
Имаш неки савет? -Заправо имам. Користим приче за спавање
на телефону. Углавном само слушам једног лика како прича,
и толико је досадан да одмах заспим. -Морам то да пробам. -Увек делује.
Шта радиш цео дан кад си тако одморна?
Правим намештај. Зато сам почела да радим у "Хардвер хевену",
да могу да добијем неке од попуста. А ти?
Шта ти радиш? -Ја сам монтажер.
Монтирам документарце и сличне ствари.
Обожавам документарце. На чему сада радиш?
Тренутно радим фриленс ствари. Надам се да ћу ускоро добити прави ангажман.
Добићеш. Не одустај од својих снова. -Једном сам излазио са девојком
која је то имала истетовирано на леђима. -Где је сад?
Мислим да се забавља с неким ди-џејем. -Елена, са земичка-момком?
Јеси ли икад био на рејву? -Нисам. -Немој да узимаш дрогу.
Мислим да ћу само узети дрогу, а нећу ићи на рејв.
Шта мислиш о тој опцији? -Свиђа ми се.
Како је нови стан?
Удобан је.
Супер, супер. Разговарао сам са тетком Ајешом.
Твој мали рођак Навин је добио веома добар посао у Мајкрософту.
Зарађује много пара. -Благо Навину.
Можда може да ти помогне да и ти добијеш посао.
Ја сам монтажер. Радим на документарцима.
Шта бих ја радио у Мајкрософту?
Можда можеш да снимиш документарац о Навину.
Он је врло паметан, успешан, лепо обучен.
У реду. Размислићу о томе.
Добродошли у Град Спавања, подкаст за помоћ при спавању.
Сада, полако осетите како се сваки део вашег тела гаси за данас.
Ваша стопала, потколенице, ваши горњи...
Желите да слушате подкаст без реклама?
Посетите наш канал и претплатите се сада.
Добијте ексклузивне приче за спавање, медитације и још много тога.
Само 5,99 долара месечно.
У реду. Хајде да се сви окупимо. Марта - Управљање анђелима
Халима Цунами и монсуни
Ерик Случајни падови
Реџиналд - Музичка инспирација (Фокус на џез фузији)
Џералдина - Књижевна инспирација (Мистерије и Трилери)
Аксел Лавине
Габријел Куцање порука при вожњи
И ето га, та изгубљена душа, главе наслоњене на руке,
спреман да скочи наглавачке у Нијагарине водопаде.
Док је стајао над ивицом, паника му је испунила очи док је мислио:
"О, не. Да ли је ово крај?"
Ставио сам руку на његово раме и рекао: "Кенете, ја сам анђео.
Зовем се Азраел. Ту сам да те спасим."
Показао сам му за шта вреди да живи.
Визије које су одражавале наду коју му живот пружа.
Како навија за свог сина на фудбалској утакмици,
како грли своју жену на каучу током недељног дана за ленчарење,
како се игра у парку са својим псом...
Шулејсом.
"Сада видим да је мој живот био драгоцен такав какав је био.
Хвала ти што си ми показао мој пут.
Ти си посебан анђео."
Марта? -Да, Габријеле.
Постоји ли начин да имам смисленије дужности као Азраел?
Желим да водим људе, да им променим животе, да спасим изгубљену душу.
Да би спасио изгубљену душу, мораш да је пронађеш.
Наћи изгубљену душу није лако, Габријеле.
И показати им пут је изузетно тешко.
Али видео сам једног човека данас. Његов посао је да стоји у реду.
Спреман је да одустане од свог живота.
Али то није твој задатак, зар не, Габријеле?
Како иде куцање порука при вожњи?
Много је тога. Људи то стварно воле да раде. -Шта имаш ове недеље?
Требало би да спасим жену по имену Елена,
која ради на месту званом "Хардвер хевен".
Замало да удари у телефонски стуб у рикверц.
Али нећеш дозволити да се то деси, зар не? -Не, нећу.
Корак по корак.
Да.
Служба за муштерије потребна у водоинсталацији.
Паркинг је само за купце, господине. Не можете спавати овде.
Знам. Само што нисам кренуо по намирнице.
Стварно? Изгледа као да сте затворили прозоре и легли да спавате.
Знам да тако изгледа, али... -Немој да вас опет ухватим овде. -Добро.
Арџ, мој индијски брате. Шта има, човече? -Шта има, Ленарде?
Не мораш сваки пут да кажеш да сам Индијац
кад се поздрављаш. -Моја грешка. Ти си Пакистанац? -Само заборави.
Све у реду? -Мала услуга.
Имаш мало пасте за зубе да ми позајмиш? Понестало ми је. -Да.
Ево. -Хвала. Да немаш ону са малим кристалима за избељивање, је ли?
Имам велики састанак вечерас. -Не, жао ми је. Шта је с тим састанком?
Та девојка Сузан, ради у ЦВС-у у Бурбенку.
Питао сам је: "Зашто миришеш на боровнице?"
И сад идемо на састанак. -То је упалило? -Наравно.
Човече, девојке воле кад препознаш мирисе.
То показује да примећујеш ствари. Пробај и ти.
Приђи девојци и реци: "Девојко, миришеш као нов ауто."
Јер то је свима омиљени мирис. -Зашто ниси рекао Сузан
да мирише као нов ауто? -Зато што је мирисала на боровнице.
Да, има смисла. Видимо се касније, Ленарде.
Врати ми пасту сутра. -Видимо се, човече.
Нови задатак! Задатак потврђен!
Арџ? -Да. Дошао сам да испразним гаражу.
Лепо, лепо. Ја сам Џеф. Задовољство ми је. -Чекај.
Јеси ли био у "Биће земички" пре неки дан? -Да, обожавам то место.
Ред је прилично бруталан, зар не? -Надам се.
Ја сам инвеститор, па волимо дугачке редове.
Знаш шта ради мој друг, Дејвид Хаберман?
Плаћа типу да чека у реду уместо њега. Треба то да пробаш. -Добра идеја.
Гаража је овамо. Колико дуго радиш за Тасксарџнт?
Неколико месеци. -Морам рећи, спасавали су ме.
Асистент ми је отишао пре неког времена. -Је ли то прави 930?
Творац удовица, зар не? -Искрено, немам појма. Никад га нисам возио.
Не знам да возим с мануелним. -Шта? Мораш да научиш.
Научићу. Али прво, гаража.
Треба да све ово спакујеш у ове пластичне кутије овде,
и волео бих да унесеш мало живота у ове душеке за базен.
Недостаје ми овај Т-рекс. Он ми је ортак.
Морам да се вратим хладној купки. -Шта је то?
То ти је као веома хладна када са водом, и седим тамо три минута,
онда трчим у сауну на петнаест минута, па се враћам и тако четири пута.
Кажу да је то јако добро за циркулацију. -Да ли помаже?
Искрено, немам појма. -Ако ти затребам, покуцај на сауну.
У реду. -Добро. Хајде да се охладимо.
Јеботе!
Хвала богу.
Време је за купку.
Хајде.
Бум. -Свеца му! Погледај како ми је гаража чиста.
Пет звездица, човече. -Хвала. -Извини. Мало сам огладнео док си био унутра.
Хоћеш мало бурате? Јеси ли љубитељ бурате? -То ми је страно.
Зезаш ме! Човече, мораш да пробаш.
Нема боље. -У реду.
Дођавола! -Да! -Кремасти сир. -Добар је, зар не?
Да. Ваљда сам и ја сад љубитељ бурате. -Добро дошао у клуб.
Добро, човече, хвала ти. Стварно. -Да.
Тражиш ли асистента?
Тражим. -Да ли би размотрио мене?
Тек смо се упознали, имам много обавеза.
Шта то? -Мој тренутни списак обавеза?
Поправити грејач за базен, набавити нове папуче за кућу и диско под за журку,
и пронаћи шамана да ме води на ајахуаска путовање.
Широк спектар ствари, али могу ја то.
Знаш шта?
Баш ми се свиђа твој вајб.
И много ми се допада та иницијатива коју показујеш управо сада.
Зашто не бисмо пробали недељу дана, да видимо како иде? -Пристајем. -Супер!
"Љубитељи бурате заувек!"
Једну недељу. Ако прође добро, онда заувек.
Ајахуаска, могу ти средити шаманку по имену Тами.
Знам, не звучи баш као шаманка, али наводно, она је шаманка Џорџа Клунија.
Он делује баш зен. Да, резервиши Тами.
У реду. Џеф је за.
Не, тржиште безалкохолних пића експлодира.
Да, звучи добро. Да.
Само ми пошаљи презентацију. Погледаћу је сутра. Хвала ти.
Јеси ли посолио ивицу овога? Шта си ти, мађионичар? -Диско под,
нашао сам неку супер опуштену јерменску браћу.
Могу то да ураде. Само треба да знају величину простора.
То је цела она соба тамо. -Правиш диско под у кући?
Да. Мој 40. рођендан је ускоро, па ћу га мало прославити.
Радим с једним кореографом, Шабијеом.
Учи ме читаву рутину и све. -Лепо.
Идеш рука, па назад. -Да. -Онда један.
Арџ, можеш ли да снимиш ово, да гледам касније?
Да. Снимам. -Одлично. Од руку. -Спреман?
Да, од руку, идеш, ти, сви, унутра,
љубав! -Да! То је било сјајно! Јеси снимио? -Да, да.
Моји пријатељи ће полудети.
Знам да си тражио нешто посебно за 40. рођендан.
Мислим да сам нашао сат. Погледај ову гравуру позади.
"Лепотица." Свиђа ми се. Колико кошта "Лепотица"? -250 хиљада.
Урадимо то. -Џефе, мајстор за базен може да поправи грејач следеће недеље.
Савршено. -Осим тога, имаш само онај Зум за десет минута.
Одлично. Две ствари за тебе. Добио си казну за паркирање.
Оставио сам је доле у кухињи.
И набавио сам ти фирмину кредитну картицу, за трошкове и слично.
"Сауна бос ЛЛЦ." -Једна и једина.
Могу ли да те питам нешто? -Да. -Шта који курац радиш?
Водим фирму за ризични капитал. Улажемо у мање компаније,
ја сам у одбору и саветујем их.
Фудзр, она апликација за доставу хране, то је наша.
Они киосци које видиш на аеродромима, што продају слушалице, то је наше.
Зарађујемо брдо пара на томе. -Лепо. А како си ушао у то?
С друговима сам покренуо посао с торњевима за мобилну телефонију,
то је ишло добро. Уложили смо тај новац у технолошки бизнис,
и то је прошло још боље. И ето нас сад овде. -Ето нас.
Како је? Само што нисам кренуо по тебе. Све у реду?
Нисам неко ко испаљује, али...
Возила сам ауто од рођака и покушавала да пошаљем некоме снимак
пса који ради салто, и ударила сам у рикверцу у бандеру.
Ништа ми не фали, али требало би да то средим.
Не, жао ми је. То звучи баш незгодно, али и мало слатко.
Пази док куцкаш и возиш.
Хоћу. Да ли бисмо могли ово неки други дан?
Чак и сутра? -Наравно. -У реду. Видимо се сутра онда. Ћао.
Ћао.
Ваша сесија је завршена.
Покушајте да пренесете мало ове свесне пажње
на остатак свог дана.
Медитација је готова!
Јеси ли распаковао ону гардеробу што сам купио? -Да, скоро све.
Свиђа ми се ово. -То је ново? -Да. -Дакле...
Да ти покажем нешто на брзину, може? -Наравно. -Дакле...
Не дај боже да се нешто деси, желим да знаш да имам пиштољ.
Овде је, у овој фиоци. Ево и сефа. Шифра је 1244.
Нисам љубитељ пиштоља. Вероватно ћу се сакрити, ако је то у реду.
Ни ја нисам љубитељ оружја, али било је гомилла провала
у крају и мало сам се уплашио.
Морис, мој инструктор за оружје, каже да ако ти је неко у кући,
најважније је да не оклеваш.
Пуцаш прво, постављаш питања после.
Можда су на метамфетамину или нечему, не знаш.
Тешка времена, пријатељу. Такође, позови "Дансмур"
и резервиши ми вечеру за петак увече. Само реци Матијасу да долазим.
Даће ми добар сто у бару. -Наравно. Узгред,
хтео сам да питам, имам вечерас састанак,
је л' могу да идем после овога? -Да. Имаш секси састанак?
Који је план? -Нешто опуштено. Вероватно идемо на такосе.
Такоси? Шта? Не свиђа ти се та девојка?
Свиђа ми се. Зар ти не волиш такосе?
Како сте се упознали? -Тамо где се продају такоси.
И опет идете на такосе? То је превише такоса, човече.
Цела веза се врти око такоса.
То је много. -Да. Идите у Дансмур. Тамо је лепо. Свидеће јој се.
Није превише скупо, је ли? -Не, не, уопште.
И узми одрезак од ребарног дела, одличан је.
Хајде да причамо о аутфиту.
Је ли то оно што носиш на састанак?
Са мрљом од кафе и све то? -Ваљда.
Моја јакница. Имам једну јакницу.
Купио сам је давно, нисам је вратио.
Мени је мало тесна, али теби би могла бити савршена.
Можеш да је позајмиш за састанак. -У реду.
Да. -Лепа је! -Као саливена.
Осећам се као Кевин Џејмс у Љубавном терапеуту. -То значи да сам ја Хич тамо.
Он је кул тип. Хвала ти. -Свиђа ми се твоја јакна. -Хвала.
И ти изгледаш веома лепо. -Хвала. -Баш ми је драго што смо ово урадили.
И мени. -Да. -У почетку сам те мало мрзела.
Шта? Шта сам урадио? -Да. Мислим, био си у фазону,
"Не верујем у много тога." -Ма дај.
Нисам тако причао. -Јеси. "Не знам."
Не зезај. -Јеси, то си био ти. А сад, погледај се.
Ћао, људи, како смо вечерас? -Ћао, како си ти? -Добро, хвала.
Хвала. Шта ћемо за храну? -Пријатељ ми је рекао да обавезно узмемо одрезак.
Изгледа веома добро. -То је специјалитет куће.
Печемо га директно на ватри. Баш је добар. -У реду. -Супер. -Супер. -Хвала.
Обично препоручујемо три до четири јела по особи. -У реду.
Све се дели, у породичном стилу. Имамо и сјајна вина,
ако желите да разговарате с нашим сомелијером. -У реду. -Супер.
Даћу вам минут да размислите. -Хвала. -Нема на чему.
Мени не треба одрезак. -Да, то је велики стек.
Можда да узмемо пастрмку. -Пастрмка звучи савршено. -Да.
Ја ти нисам проблематична,
а рекли су да је све за дељење. Па делимо. -Да, делимо, породични стил.
Да. -Мала породица, само нас двоје. Без деце.
Да знаш, разбијала сам на школским приредбама.
Стварно? Који ти је био таленат? -Певање, плес, све.
Шта си певала? -Друштво, рачун кад будете спремни.
Хвала. -Нема на чему.
Ово би стварно требало да поделимо. -Не, не. Ја ћу то.
Јеси сигуран? -Да, да. Не брини, ја частим.
Хвала ти. Ово је било тако дивно.
Арџ? -Јеси ли добио мој имејл?
Јеси спреман за ајахуаску вечерас? -Да.
Да ли си користио моју картицу да платиш вечеру синоћ?
Разговарао сам с твојим рачуновођом о томе. Одмах ћу ти вратити паре.
Нашао сам се у малој фрци у Дансмуру, и конобарица је препоручила скупо вино.
Нисам знао шта да радим. -То не можеш да радиш. -Разумем.
Неће се поновити. Вратићу ти чим будем могао. Баш ми је жао.
Нажалост, морамо престати да радимо заједно.
Стварно? -Да. -Али вратићу ти паре, човече.
Ти си ми рекао да идем тамо. Рекао си да није скупо.
Само немој да правиш драму, у реду? Хвала ти за све, и стварно ми је жао.
И мени је жао.
"Тренутно попуњено"?
Јеси ли ово радио раније? -Не.
Цео процес траје око сат и по до два сата.
Вечерас ћемо радити с магичним печуркама и ајахуаском.
Игла иде овде.
Дижи своју малу гузицу.
Не можеш да спаваш у "Денису", човече.
Извини. -И утичнице не раде. Нећеш моћи да напуниш телефон.
Јеси ли видео голфа паркираног овде?
Оног с изолир траком на бранику? -Да. -Одвукли су га.
Одвукли? Зашто су га одвукли? -Не знам.
Изгледам ли ја као полицајац или тип који ради у Денису? -Денис.
Казне за паркирање. -Да, то је то.
Наплаћују ти казне и шлеп. Жао ми је.
Да сам знао да ће овако бити, пустио бих те да спаваш још мало, човече.
Глава му је у рукама.
Знао сам.
Изгубљена душа.
Арџ, ја сам анђео. Зовем се Габријел. Ту сам да те спасим.
Шта? Ко си јеботе ти? Како знаш моје име?
Можда не разумеш. Ја сам анђео.
Видиш крила? Посматрао сам те. Знам све о теби.
Знам да живиш у колима. Знам да си изгубио посао код Џефа.
Шта? -Чак знам да сада постоји део тебе који мисли
да твој живот није вредан живљења. Али то није истина.
Имаш много разлога да живиш. Дозволи да ти покажем.
Свеца му! Шта се десило? Шта је ово? Где смо?
Визије које одражавају наду коју твој живот обећава.
Знам да ти је тешко да нађеш посао сада, али погледај.
Радим као возач комбија за доставу? -Да. -Арџ.
Не заборави флашу за пишање, брате.
Зашто ми треба флаша за пишање? -Рокови су ти врло строги
и немаш времена за одлазак у тоалет. Зато флаша.
У реду. -Али чекај, има још.
Знам да сада живиш у колима, али погледај.
Елена и ја живимо заједно?
Технички, вас двоје живите код њене маме.
Елена, Дарил и Мерцедес поново долазе.
Можете ли вас двоје спавати у дневној соби?
И да склопите кауч ујутру, молим вас. -Да, мама.
Је ли неко видео моју фритезу? Не могу да је нађем.
По милионити пут, Џеј, нисам користила твоју фритезу.
Само једем шпагете, гледам своја посла. -Јеби га.
Ко је тај тип?
Дечко њене сестре Патрис, с којим стално раскида, Џеј.
И они живе овде. -Арџ, јеси ли користио мој гел за туширање?
Фали ми мало гела. -Изгледа мало гужва.
Али вас двоје на крају нађете сталне послове и преселите се у Тексас.
Ћао. -Шта су рекли? -Мораће да иде на операцију.
Добро, колико кошта? -Не можемо то да приуштимо.
Шта ће онда бити са Дапером? Значи ли то да ћемо морати да...
Не. Тако ми је жао, друже.
Морамо да успавамо пса? -Да.
Можда би требало да одемо одавде.
Због тога треба да живим?
Да. Шта није у реду? Зашто си тако узнемирен? -Зато што ми је живот срање!
Мислим, није најгори живот на свету, али дођавола, човече.
Флаша за пишање? Мртав пас? Урадио сам све што је требало,
а ништа не иде како треба.
Бићу искрен с тобом, Арџ.
Не бих баш смео ово да радим. -Шта то значи?
Превазилазим своја овлашћења као анђео.
Видиш како су ми крила некако мала? -Нисам хтео ништа да кажем,
али да, јесу ситна. -То значи да сам нижег реда.
Обично сам задужен да спасавам људе док куцкају поруке и возе.
Чекај. Хоћеш да кажеш да имам анђела чувара са ограниченом моћи?
Отприлике. Само покушавам да ти помогнем.
Хоћу да ти вратим наду. Морам да ти покажем да је твој живот драгоцен,
да вреди да га живиш. -Мој живот није драгоцен.
Мој живот је само у служби људи као што је Џеф,
људи који заправо имају живот, иду на одморе и фурају хладне купке.
Мислиш да је Џефов живот вредан живљења?
Можда могу да ти покажем да тај живот није баш онакав каквим се чини.
Господине?
Господине, јесте ли добро? -Шта? -Мора да сте заспали у колима.
Да, заспао сам. -Нема проблема. Безбедно стигните кући, у реду?
У реду.
Добро јутро, Арџ. Хоћеш ли да идеш кући?
Навигација до куће. Процењено време вожње, сат и десет минута.
Џефе?
Био сам горе, истоваривао сам пакете који су стигли.
Оне кућне папуче које си хтео су стигле. Врло су кул.
Шта радиш? -Ништа. Јеси добро? Треба ти нешто?
Не, све је у реду. -Добро.
Идем да завршим. Само реци ако нешто желиш, важи?
Џефе. -Да?
Чија је ово кућа?
Твоја кућа.
Уживаш у новом животу? -Шта се догодило?
Желео си богатство и успех, ето ти га.
Погледај добро око себе, да видиш да ли је Џефов живот онакав каквим се чини.
Обилазићу те, а на крају недеље, проценићемо.
Али ја сам и даље ја? -Да. Зовеш се Арџ, изгледаш као ти,
али све остало је Џефов живот.
И добро и лоше. -А шта је с Џефом?
Он живи твој живот. Мисли да је он ти. -Значи, он је мој асистент? -Да.
Мора да ради све што му кажем? -Да.
Ако сам гладан и хоћу ужину? -Донеће ти је. -Џефе!
Чипс и гвакамоле стижу одмах. -Царе!
Идем горе у твоју собу, да завршим распакивање одеће. -Важи, кул.
Уживаш у базену? -Габријеле, анђеле! Може ли Џеф да те види?
Не, само ти можеш да ме видиш. -Морам да признам, засад је ово сјајно.
Хоћеш да ускочиш у базен? Обучеш купаће гаће?
Арџ, само да те подсетим, имаш ускоро састанак.
Требало би ускоро да кренеш. -Састанак?
Ништа не знам о његовом послу. Шта ћу да кажем?
Ти си хтео да видиш какав је овај живот.
Време је за посао, господине могуле. -То је за вас. -Боже.
Изволите, јебено пријатно.
Боже! Овај суши је лудило! -Супер, зар не?
Рибу довозе из Јапана свако јутро.
Веома велики карбонски отисак.
Страва. -Да. Јеси ли погледао онај предлог за лансирање
што сам послао за догађај следеће недеље? Шта мислиш о томе?
Изгледало је добро, ваљда. -Да? Супер.
Добро. То је сав посао за данас. Шта има? Како живот?
По старом. Само посао, хладне купке. А ти?
Посао је лудило, човече. Морао сам да отпустим једног асистента, Дарена.
Да, диван је. Али имао сам велики догађај у Њујорку прошле недеље,
и задужио сам га за атмосферу.
Дођем тамо, атмосфера скроз погрешна. -Мрзим то. -Да. Погрешне свеће.
Није означио спонзора пића у објавама на мрежама.
Не! -Догађај је пропао. Атмосфера је потпуно нестала.
Који је мирис требало да узме, а који је узео уместо њега?
Требало је да узме сандаловину. Узео је ветивер.
Цела просторија је смрдела на говна. -То нису исти мириси.
Сви на догађају мора да су били бесни. -Да. Али знаш шта, човече?
Читао сам доста о емпатији и опроштају
у новој књизи Џеј Шетија, тако да благослов за Дарена.
Хвала. Ја ћу то да платим. -Не, човече. Ставим то на компанију.
Ипак је ово био "пословни ручак", зар не?
Да. Зашто бисмо плаћали ми?
Ово је био најбољи ручак у мом животу!
Хвала. Морамо да идемо. Морам до радње за кардио, да узмем пар стварчица.
Извините, господине. -Здраво. Могу ли да ти помогнем?
Да, ја сам Грант. Звали сте ме да погледам грејач за базен.
Тачно. Каква је ситуација? -Лоше вести, грејач је цркао.
Вероватно ће морати да се замени. Око 30.000 за грејач,
и још пет за уградњу. -У реду.
Проблеми с домом?
Прилично озбиљни трошкови. Сигурно је незгодно.
Срећом имам гомилу пара
да покријем све проблеме који ми се нађу на путу. Видимо се касније, Гејбе.
Идем у сауну.
Значи, она ме се уопште не сећа?
Ова верзија тебе није постојала до данас.
Зато ћеш морати да се поново представиш. -Добро.
Елена из одељења за дрво.
Да. -Помогла си ми једном да нађем дрво. Много ми је помогло.
Драго ми је да је успело. -Како иде тамо? -У одељењу за дрво?
Добро је. -Драго ми је. Ја сам био код водоинсталација, тамо је хаос.
Ја сам Арџ.
Драго ми је, Арџ.
Имамо ли идеју шта ћемо јести? -Гледали смо одрезак од ребарног дела.
Изгледа стварно добро. -Хајде да узмемо то.
Ово вино је одлично. И ова храна је одлична.
Пази. Изазваћеш ми гихт вечерас.
Било ми је задовољство да вас служим. Вечера иде на наш рачун вечерас.
Шта? -Не. -Шта? -Да. -Шта?
О, не. Фасцинантних пар дана, претпостављам.
Шта има? Треба ти нешто? Мало сам заузет, наручујем гардеробу.
Дакле, шта мислиш? Седмица је готова, јеси ли спреман да се вратиш?
Вратим? Како то мислиш? -Зар не видиш шта је посебно у твом старом животу?
Видиш ли колико је живот у богатству и успеху заправо површан?
Не. -Али јеси ли стварно размислио о свом искуству?
Јеси ли полудео? Живео сам у колима! Сад живим у огромној кући.
Могу да купим шта хоћу, да радим шта хоћу.
А твој посао? А Елена? А грејач за базен?
Кога заболе курац за грејач за базен?
Показао сам ти ово да схватиш да је твој живот драгоцен.
Видиш то и враћаш се. Не можеш само да останеш.
Значи, готово је? Натераћеш ме да се вратим?
Не, не могу то да урадим. -Значи, ако желим да останем, могу?
Да. -Морам да желим да се вратим? -Да. -Онда не желим. -Али не можеш то!
Управо си рекао да могу. -Кврагу. -Водио си некога?
Габријеле, не смеш да причаш с људима нити да будеш видљив.
Знам то. -Зашто си онда то урадио? -Био је изгубљена душа.
Покушао сам да му покажем да богатство неће решити све његове проблеме.
И? -Изгледа да је решило већину његових проблема.
Габријеле, требало је да помогнеш Елени.
Оно што си урадио озбиљно је променило ствари.
Морала је да откаже састанак с Арџом, и то је покренуло ланчану реакцију.
Састанак је прошао другачије, Арџ је изгубио посао,
и то нас је довело овде. Мораш да натераш Арџа да се врати.
А док то не урадиш, морам да ти одузмем крила. -Човече.
Окрени се.
Брате мој!
Ко хоће мало свежег пенушавог?
Џастину требају мехурићи.
Елена хоће мехуриће. Реци ми шта мислиш. Буди искрена.
Немој да ме лажеш, немој да ме лажеш.
Како ти се чини? -Лепо. -Да.
Џефе! Дођи овамо, човече. Узми мало вина. Узми чашу.
Хвала. -Ево, попиј мало. Забави се.
Баш је добро. -Да. -Али треба да се вратим чишћењу.
Паметно. Настави с чишћењем, Џефе.
То је Габријел! Габријел, анђео.
Где су ти крилца? -Изгубио сам их. -Био си неваљао.
Значи, без крила, шта то значи?
Људи могу да ме виде, имам мање моћи. Јако је непријатно.
Слушај, знам да ти се свиђа овај живот, али могу ли да поставим питање?
Да ли је ово поштено према Џефу? -Џефу? Џеф је опуштанција. -Заиста?
Шта то радиш?
Зашто држим своје ђубре у руци?
Зашто носиш моју одећу?
Шта се то дешава сада? Шта си ми то урадио?
Не. -Шта се десило? -Вратио сам му сећање,
али мислим да је доживео шок. -Да ли је мртав?
Не. Дефинитивно није. -Срање, неки лик је управо умро. Бежимо одавде.
Није мртав!
Надам се да није.
Нисам знао да ти је било толико лоше да ти треба
божанска интервенција. Али мораш да се вратиш, човече!
Врати ми мој живот. -Значи шта? Да се вратим да живим у колима?
Живео си у колима? -Да, Џефе, јесам. Зашто мислиш да се анђео умешао?
Јер сам имао превише цимера? -Добро, то је лоше.
И признајем то. Зато ћу урадити следеће.
Ако се вратиш одмах, даћу ти 200.000 долара.
Трошиш више од тога на један свој сат!
Цениш мој живот тако ниско? -Живиш у колима!
Мислио сам да би ти то било много. Не знам. -Колико си похлепан?
Нисам! То је почетна понуда! Такви су преговори.
Вреди ли твој цео живот толико? -Дај ми противпонуду.
Тајм-аут, момци. Не можеш то, Џефе.
Ово је Арџово искуство. Можда се нећеш ничега сећати. -Шта?
У реду, може овако? Врати се, или си зао,
и овај анђео ће те послати у пакао заувек. Казни га!
Не могу никога да пошаљем у пакао. То заправо није мој одсек.
Боже драги. Човече, ниси ни од какве помоћи!
Слушај. Возим се по ЛА-у
и гледам бескућнике, кризу бескућништва која нас је задесила,
и нисам знао да си и ти део тога,
и не желим да будеш. Али ипак,
мислим да је крађа целог мог живота мало сурово.
Ниси лоша особа, Арџ.
Знам да не желиш да повредиш Џефа да би имао добар живот.
У реду, вратићу се. -То! То јеботе!
Али хоћу још неколико дана. -За шта? -Да урадим неке забавне ствари, у реду?
Хајде, неколико дана.
Џефе?
Знаш шта? Ако мислиш да ти то треба, пристаћу.
Добро. -Добро. -Добро. -А у међувремену, могу ли да добијем неколико хиљада
да узмем хотелску собу и тако нешто?
Да, да ти узмемо леп апартман у "Шато Мармонту". Или да одјебеш!
Отпустио си ме јер сам потрошио 300 долара с твоје картице!
Зашто не издржиш неколико дана?
Видим шта се овде дешава. Поједи богаташа, је л' да?
Мислиш да зато што сам тип из технолошке индустрије,
не могу да живим твој живот неко време?
Могу да живим твој живот и у сну. Потекао сам ни из чега. Сам сам успео.
Потекао си ни из чега? -Имам веома скромно порекло.
Чиме су се бавили твоји родитељи? -Мој отац је био ортопедски хирург,
а мајка адвокатица. У прилично великој фирми.
Али то није новац који сам добио за посао
с торњевима за мобилну телефонију. То је дошло од мог деде,
који је поседовао новине.
Знаш шта? Уживај у плодовима мог тешког рада.
Ја ћу напоље и биће ми добро! -У реду.
Шта ћеш ти да радиш? -Даћу ти мало простора
и видимо се за неколико дана. Ћао.
Џефе? Пошто сам изгубио крила,
треба ми место за становање. Могу ли да се уселим код тебе?
Тренутно живим у једном малом одвратном мотелу.
Хоћемо ли да делимо кревет?
Ја ћу испод покривача, ти изнад.
Или ја ћу изнад, а ти испод. Како ти више одговара. Шта кажеш?
Цимери?
Одмах ћу сићи доле.
Могао си да летиш?
Не. Крила су ми била премала.
Није битна величина крила. -Заправо, јесте. -Штета.
Ало?
Време је за одјаву. -Ало? -Ало?
Само тренутак.
Ало?
Време је за одјаву.
Не желим да се одјавим. Желео бих да останем овде.
Ако хоћеш да останеш, плати. -Колико да платим? -125.
Немам толико пара тренутно. -Ако немаш, одјави се.
Шта ако ти платим до вечерас? Може ли то?
У реду. -Хвала ти.
Морамо да нађемо начин да зарадимо неки новац.
Изволите. -Има ли новости о вебос ранчеросима за Алекса?
Биће за 15. -15 минута? Не знам, човече. -Непрописно сам паркиран!
Чујеш ове сирене? Ове сирене су због мене! -Поруџбина за Алекса.
Хвала. А шта би с оних 15 минута?
Шта хоћеш да ти кажем? Мрзим свој живот. -Хвала.
Хајде! Не можеш да се непрописно паркираш! Идемо!
Само секунду. -Нађи посао чувања кућних љубимаца! -Извините! -Хајде!
Боже. -Срање.
Срање! -Ударио си ауто. -Знам да сам ударио ауто, видим то!
Навикао сам на камере и сензоре свог аута и остало, он пишти.
Треба ми то пиштање!
"Пица је била укусна. Пет звездица!" -Лепо!
Дали су ти бакшиш 1 долар и 15 центи. -Кретени!
Џефе, Рене се нервира због свог покеа. -Реци јој да стиже.
Зашто јој толико хитно треба тај поке?
Хајде да покупимо и пад тај за Мартина.
Могу ли брзо до тоалета? -Возачи не могу користити тоалет.
Сјајно, хвала. -Поруџбина готова! Спреман сам за своју храну.
Мораш да се шалиш са мном.
Услужићеш ово чудо пре мене?
Овако роботи побеђују.
Џефе, Ешли се пита где јој је ригатони.
Реци Ешли да су њен ригатони дали оном претходном типу
па су мени дали пилећи пармезан, и сад морам назад
да узмем њен ригатони док они спремају сасвим нови ригатони.
Само јој реци да стиже ускоро. -Пази! Пролазим!
Где је додатни ранч, друже?
Ја не пакујем кесе. Само их достављам, тако да...
Добро, али не могу да једем оволико крилаца са оволико мало ранча. Разумеш?
Слажем се да то није довољно ранча, али не знам шта да ти кажем.
Добро, један ранч, једна звездица, кучко. -Молим те, немој то да радиш!
Јеботе! -Зарадили смо довољно, зар не? -Да, сигурно.
Ако ова жена прихвати уплату преко телефона, све је у реду.
Не. Не, не! Нећу бити исплаћен до краја недеље?
Зар ови идиоти не схватају да ми треба новац одмах?
Кад одбијемо трошкове горива, данас смо заправо изгубили новац.
Где ћемо да спавамо?
Фокусирајмо се на позитивне стране ауто. Тесан је простор,
али пошто имамо одвојена седишта, као да свако има свој мали кревет.
Можда бисмо могли да окачимо завесу између ради приватности.
Могло би бити слатко. -Не. -Добро, без завесе.
Али обећаваш да ћеш размислити о томе?
Да, у реду, размислићу.
Изгледаш заносно. -Ти изгледаш прелепо.
Слушај, имам лудо питање за тебе.
Хоћеш ли да идемо у Париз овог викенда? -Шта? У прави Париз?
Овог викенда? -Да. -Имам синдикални састанак. Не могу.
Али можемо ли да идемо неки други пут?
Мора баш овог викенда. -Зашто мора баш овог викенда?
Не могу баш да објасним, али мора. Можеш ли прескочити тај састанак?
Требало је много времена да сви поверују у ову ствар...
Не желим да помисле да нисам озбиљна.
Каква је та бука? -То је...
То је фрустрација, јер постоји једна верзија наших живота
у којој обоје идемо у Париз овог викенда,
проводимо се невероватно. А уместо тога, мораш да останеш овде
и да се бориш за боље услове рада у Хардвер хевену.
И то је ужасно. -Зашто је ужасно? То је мој живот.
Нисам тако мислио. -Не. Мислим да јеси.
Разумем. Живимо два различита живота.
Ја живим у свом дизајн студију и спавам на футону а ти спаваш овде.
Али ово је мој живот и морам да се борим за њега,
без обзира мислиш ли ти да вреди борити се или не.
Елена, ја... -Не.
Не троши речи. Идем кући.
Можемо ли да причамо? Осећам се лоше због...
Донео сам грицкалице! -Имамо проблем. -Шта? -У питању је Арџ.
Причао сам са колегом. Имао је несрећу. У коми је.
У коми је? Шта му се догодило?
Куцао је поруку док је возио.
Шта? Мислио сам да је то твој посао, да спречиш то!
Овде сам. Нисам могао да га спасим. -Па шта сад?
Морамо да чекамо да се пробуди из коме.
Сам мора да пожели да се замени.
Пристао сам да заменим живот с њим на неколико дана
из добре воље, да се мало забави.
Ово не може да буде договор! Не могу више овако да живим!
Не свиђа ми се! Иди причај са својим анђелима и среди ово.
Среди ми ово, у реду?
Хоћу. -Хвала!
Габрјиеле. Отпуштен си. -Шта? Добио сам отказ?
Направио си превелики хаос. -Шта ће бити са мном?
Живећеш овај живот као човек. -Мора да постоји други начин.
Ако Арџ одлучи да се замени
и буде полагао наду у свој живот, онда сте ти и Џеф спасени.
Али до тада, ти си човек.
Већ то осећам. Знојим се.
Треба ми дезодоранс. И стомак ми се чудно осећа. Мислим...
Гладан сам?
Како ћу знати кад да престанем да жваћем?
Никад раније ниси јео ништа?
Мислим да ћеш једноставно знати.
Шта ако се угушим? Видео сам то много пута.
Само ти једи тај хамбургер, важи?
Да?
Ово је лепо. Никад нисам искусио овако нешто. -Да, човече.
Не? Узми пилећи медаљон.
Ето! Успео си, видиш? Инстинкт је прорадио. Да!
Ово ми се још више свиђа. -Да. Узми мало милкшејка.
Џефе, можеш ли да замислиш да хиљадама година гледаш јагоде,
а да никад не знаш њихов сладак укус сакривен у тим чаробним бобицама?
Не могу да замислим. И да будем искрен, то је чоколадни милкшејк.
Шта ћемо да радимо, Џефе? Плашим се. Немамо пара,
а већ се много знојим.
Гледао сам на интернету колико у просеку траје кома.
Две недеље. Није тако страшно.
Само морамо да зарадимо довољно новца док се не пробуди.
Сутра идем у своју стару канцеларију.
Знам све о компанијама у које су улагали.
Даћу им неке увиде који ће ме учинити финансијским генијем.
Запослиће ме одмах. Биће довољно пара за обојицу.
Сутра излазимо из тог мотела.
Тако је. Тако је! Ти си велики дечко?
Да, ја сам велики дечко. -Него шта.
Пустите ме! Пустите ме!
Јеси ли добио посао? -Изгледам ли као да сам добио посао? Не!
Оптужили су ме да сам им хаковао фајлове,
и онда су ми практично запретили да ће ме убити. -О, не. -Да.
Пилећи медаљон?
Да, наравно да поштујем поверљивост пацијената.
Само морам да знам, имате ли тамо неке Индијце у коми?
Да, заправо сам много пута звао. Хало? Хало?
Мислим да ми више неће рећи ништа о томе.
Прошле су три недеље, пријавио сам се на милион послова.
Или ми уопште не одговоре, или је то нека превара где људи само хоће
да им пошаљем слике својих стопала. Слушаш ли ме, Габријеле?
Извини. Интернет је невероватан, Џефе. Хоћу да ти помогнем да нађеш посао,
али такође хоћу да гледам слике беба слонова.
Погледај овог, купа се у реци. Зове се Оливер.
Не могу више финансијски да издржавам обојицу.
Мораш да нађеш посао, Габријеле. -Посао? -Да.
Питам се шта желим да будем. Архитекта, научник...
Можда желим да радим са животињама.
Можда бих могао да радим са бебама слоновима.
Можда. Али вероватно не. -Хајде, Габријеле.
Мораш да будеш бржи, молим те.
Радимо ли још нешто или само судови целу ноћ?
Само перемо судове целу ноћ.
Мој први чек. Фелипе, мој први чек!
Добро, Гејбе.
Шалиш се. Фелипе, нешто није у реду с мојим чеком!
Шта није у реду с твојим чеком, Гејбе?
Нема довољно пара. Где су паре?
Плаћају један износ, а онда одузму много пара за све те друге ствари.
Дај да видим, Гејбе.
Тај новац иде локалној и савезној влади,
за твоје осигурање и социјално осигурање.
Зато је мање пара.
Не могу да преживим од овога.
Можда ћеш морати да нађеш још један посао. -Још један посао?
Перем судове све време. Кад да радим други посао?
Не знам. Ја имам три посла.
Шта? -Радим овде, механичар сам,
и вршим услужно паркирање у соби за бекство.
Мислио сам да посао доноси довољно новца за све моје потребе
и мало вишка за забавне ствари.
Жао ми је, Гејбе. Тако ти је то.
Како се осећаш? -Добро сам. -Сутра је велики дан. Узбуђен?
Да. Спреман да идем кући. -То је добро. Слушај.
Откако си овде, долазила су двојица
и распитивали се за тебе, деловали су мало сумњиво.
Један, коврџава коса, прилично обичан. Други, дуга коса,
веома привлачан. Као лош момак, али с нежним стилом.
Знам о коме говориш. Да, познајем их.
Можда би требало да их позовеш. Деловали су прилично забринуто.
Можеш да даш оном високом мој број. Мени је то у реду.
Могу ли да те нешто питам? Када људи имају незгоде као ова...
Да ли понекад имају проблеме с памћењем?
Где је ово место?
"Стоун Кењон Роуд"? То је моја адреса.
"Достава за Арџа"?
Изашао је из коме. Изашао је из коме!
Џеф? Шта који курац ради овде?
Он ми је достављач из Фудзра?
Много хвала. -Шта се дешава сад?
Изашао си из коме и наручујеш рамен?
Зашто ме ниси позвао, Арџ? -Рекли су да би ово могло да се деси.
Због коме имам проблеме с памћењем.
Баш ми је жао, али те се не сећам.
Не сећаш ме се? -Брошура. Да ти донесем брошуру.
Ево. Зове се дисоцијативни губитак памћења.
Настао је због лекова које су користили да ме лече после несреће.
Била је то прилично озбиљна повреда мозга. -Зајебаваш ме, друже?
Стварно ме се не сећаш? -Можда можемо покушати да освежимо моје памћење.
Како се зовеш? -Џеф! -Не звучи ми познато.
Не знаш ко сам? -Ако прочиташ брошуру, може бити веома корисно.
"Трајање губитка памћења може да варира
у зависности од конкретног узрока коме.
У неким случајевима, памћење може временом да се побољша уз лечење.
У другим случајевима, губитак памћења...
може бити трајан." -То није добро.
Јеси ли управо рекао, "То није добро"?
Наравно да није добро!
То много, много није добро, Габријеле.
Знаш шта? Хоћу да причам с Богом.
Повежи ме с Богом. Хоћу састанак с Богом одмах. -То је изнад мог нивоа.
Ко ти је онда шеф? За кога радиш? -Марта. -Марта?
Радиш за анђела која се зове Марта? -Марта.
Шта се догодило с тобом, Габријеле? Само си одустао. Сад и цигарете пушиш?
Остави ме на миру, Џефе. Свиђа ми се. То је све што имам.
Молим те, немој да одустанеш од мене.
Хоћеш ли да переш судове и пушиш цигарете,
или хоћеш да вратиш своја крила?
Можеш да их вратиш, човече. Знам да можеш. Само размисли!
Његова пријатељица Елена. Њој је првобитно требало да помогнем,
али нисам, и зато је скренула са свог пута.
Можда могу да јој помогнем да се врати на свој пут,
а то ће помоћи Арџу да се и он врати на свој.
И онда ће желети да се замени. -А онда ћу ја вратити своја крила.
А ти ћеш вратити свој живот!
То желим. Знао сам да можеш, човече!
Браво. Можеш ти то, Габријеле. -Да, да. -Габријеле,
шта радиш тамо? Пауза ти је готова. Требаш ми, молим те.
Мораш да се вратиш у ресторан. -У реду, Фелипе.
Морам прво да завршим своју смену.
Хвала, човече.
Стварно желите да плаћате синдикалну чланарину без гаранција?
Ово овде, то је истина. Имао сам синдикат на претходном послу,
само су нам узимали паре од плата, ништа нису урадили за нас.
Али, Кирби, како то можеш да кажеш кад то уопште нисмо ми?
Мени то све звучи као исте глупости. Ако то није истина, шта јесте?
Истина је да је један од наших чланова тима
имао напад панике на послу прошле недеље,
размишљајући које рачуне да плати, плашећи се да је не избаце из стана.
И знам да она није једина која с тим мора да се бакће.
Добијамо све више дуплих смена, мање обуке, више одговорности.
А шта добијамо заузврат? 25 центи повишицу и тапшање по рамену?
Ова продавница може да брине о себи и људима у њој,
али нам стално дају све мање и мање
јер смо задовољни мрвицама. Па шта ће бити?
Хоћемо ли узимати мрвице? Или ћемо их сјебати?
Да! И знате шта још?
Зашто морамо да дајемо паре за порезе и социјално осигурање?
Тај новац би требало да иде на забавне ствари,
као што су пилећи медаљони и милкшејкови.
Милкшејкови су добри, пилећи медаљони су добри. То је истина.
И пси. Помазио сам пса по први пут пре неки дан.
Можда и они треба да добију бенефиције.
Пружају толико радости, а шта добију?
Тапшање по глави и кекс.
Није довољно! Можемо боље.
И Хардвер хевен може боље.
За нас и за псе.
Брате. У ком одељењу радиш?
Не радим овде.
Перем судове у ресторану са неограниченим корејским роштиљем.
Не бих смео да будем овде?
Да.
Не.
Не. Не.
Не. Не. Не.
Резултати гласања о ратификацији ДА - 39, НЕ - 112
Јеси ли добро, Гејбе?
Фелипе.
Нисам.
Само сам тужан.
Забрљао сам. Зато сам добио отказ на претходном послу.
Шта си урадио?
Био сам анђео.
Спасавао сам људе кад су куцали поруке док возе.
Кул, лепо.
Хајде, Габријеле. Можда можеш да спустиш пиће.
Не можеш овако. Шта желиш?
Хоћу свој стари посао назад.
Хоћу да поправим оно што сам забрљао. -Хајде онда да то урадимо.
Ти си згодан, драг човек.
Верујем у тебе, али си на лошем месту.
Морамо да ти подигнемо расположење.
Шта планираш вечерас после смене?
Не знам. Зашто? -Идемо да плешемо.
Шта да радим? -Само ме прати.
Узми мало такоса.
Куцала си поруку док си возила. -Шта?
Габријеле, то ми је жена. Не терај ме да узмем црево.
Смири се. То ми је муж.
Хвала ти, Гејбе. -Ћао.
Спасао сам је.
Овај гад ми је украо одмор.
Надам се да се лепо проводиш.
"Драги цењени сарадниче Фудзра,
следеће недеље прелазимо углавном на роботску доставу.
Ваша оцена не задовољава наш праг?
Ваш налог је моментално укинут."
Јеботе! Јеботе! Јеботе!
Џефе? -Да!
Шта је било?
Ово је претешко, човече. Како људи ово раде?
Како није свако несрећан
и бесан стално? Мени чак и није толико лоше,
а налазим се на самој ивици.
У мом старом животу само сам ишао на одморе
и присуствовао веома лаким и пријатним састанцима путем Зума.
Хоћу то назад!
Срање, керови. Баш нам то треба!
Објасните ми како да вратим свој ауто? -Идите у депо за заплену,
платите све неплаћене казне за паркинг и таксу за заплену.
Сваки дан што ауто остане тамо, трошкови расту.
Сјајан систем. Хвала.
Исто се десило и Арџу. -Шта? Како то мислиш?
Након што си га отпустио, отишао је да донира плазму
и онесвестио се у "Денису", а кад се пробудио, ауто му је био заплењен.
Чудно.
Шта ћемо сад да радимо?
Стварно не знам, човече. Немамо где да живимо. Сад ни посао немам.
Стварно нам треба неки новац.
Шта? -Лепотица. Моји сатови. Можемо да узмемо моје сатове!
Твоје сатове? -Да! Идемо!
Шта се овде дешава? -То је мој рођендан.
Срећан рођендан. -Не, сад је Арџов рођендан,
украо ми је прославу 40. рођендана! Ја ни не знам кад ми је рођендан.
Да ли ћемо ипак моћи да узмемо сатове? -Да, не сећа се ко смо.
У реду је. Ово је заправо добро. Ушуњаћу се горе.
Још увек знам шифру сефа. Ако узмем Лепотицу, збринути смо за цео живот.
И даље се осећам лоше због крађе.
То није крађа јер је све ово моје!
Хајде! -Тачно.
Мора да се шалиш.
Украо ми је кореографију!
Цео овај наступ је била моја идеја!
Ти си ово урадио. Упропастио си ми рођендан. -Џефе, сатови.
Да, добро, добро.
Неки типови чувају степенице. Направићу круг, покушаћу да их начекам.
можда успут навалим на шведски сто. Чак ми је и кетеринг украо! Дођавола.
Вратићу се. Ти ради оно своје. Уклопи се.
Мирисала је на боровнице.
Видимо се касније, Ленарде. -Његов друг из теретане?
Здраво! Како си?
Добро сам. -Није мој рођендан, ваш је!
Арџов тата? -Хајде, идемо! Идемо! Идемо!
Идемо! Идемо!
Џеф?
Не, Танере, шта то радиш, који курац? Не наслањај се на уметнине, човече!
То је нечија слика, забога.
Зашто сам био пријатељ с тим кретенима? Линда, шта има?
Да ли се знамо?
Рецимо да смо се познавали у другом животу. -Лудо. -Да.
Знаш ли оног типа, има дугу косу, мало виши? -Да.
Да, Габријел. Он је анђео. -И јебено је згодан. -Да.
Идем да му седнем на лице. -То ће га баш збунити.
Да ли је Џеф овде? -Не.
Али имамо мало чоколаде с печуркама, брате. Хоћеш гриз? -Чоколада. -Хајде.
Хвала. Чудан укус. Могу ли још једну? -Наравно.
Само напред, краљу.
Елена? Шта ти радиш овде?
Тренутно служим лососа на кростинима. Срећан рођендан.
Хвала. Али шта... -Почела сам да радим за ову кетеринг компанију са стране.
Нисам знала да је твоја адреса док нисам стигла.
Морам да се вратим на посао.
Фини плесни потези, узгред.
Откуд познајеш Арџа?
Не знам да ли смем да кажем.
Знаш ли да чуваш тајну? -Обожавам тајне.
Некада сам био анђео. И заменио сам Арџов живот
са Џефовим животом. Али онда Арџ није хтео да се врати,
и тако сам изгубио крила и постао човек. -Боже.
Да ли ово сад глумимо нешто? Толико те желим. -Не.
Морам да пронађем Џефа. -Не, не. Заборави на Џефа.
Реци ми још тајни.
Шта радиш овде? Јеси ли добро? -Не бих смео да будем овде, Ленарде.
Ова кућа, ова забава, нису моји. Као да сам то украо од неког другог.
Од Индијанаца? -Не, не од њих. -Ко год има овакав живот,
некоме га је украо.
Јеси ли видео ону конобарицу с дугом косом?
Црнкињу? -Да. -Мислиш да знам где је она јер сам црнац?
Мислиш да могу да пратим све црнце на твојој забави?
Нисам тако мислио. Излазили смо пре неког времена.
Она је сјајна. Али ја сам једноставно превише фенси.
То нас је некако раздвојило. -Ти јеси фенси.
Али имаш срце. Кад си ме упознао, био сам само неки тип с улице.
А ти си ми нашао стан. Обезбедио ми одело по мери.
Ево мене како једем лососа на крос...
Не могу ни да изговорим то што једем.
Можда само не зна ко си ти заправо.
Забава ти се завршила.
Да, изгледа да јесте.
Јеси ли добро? -Да.
Шта сад радиш? Хоћеш да се дружимо мало? -Морам да почистим.
Изгледа да су углавном завршили.
Хајде, шта је, сад ме мрзиш? -Не, не мрзим те.
Ти си једина особа овде са којом сам хтео да се дружим,
а сви остали су коначно отишли. Шта кажеш?
Хоћеш да плешемо? Још увек имамо диско под.
Био си у праву. Требало је да одемо у Париз.
Мислила сам да могу нешто променити, али то је било губљење времена.
Није тачно.
Изгубила сам.
Шта је твој одговор? Да одустанеш?
Ти си у огромној кући с базеном и говориш ми да не одустајем, да се борим.
Како да се борим против огромне корпорације
кад се борим само да преживим?
Кирија ми је порасла. Остала сам без стана.
Спавам у колима свог рођака, Арџ.
Никад ми нећеш веровати, али био сам у тој ситуацији.
Чак и да јеси, сад си овде.
И прелепо је.
Дођавола! Хоћу да идем. Хоћу да идем у Париз, али...
Знам шта се дешава на терену тамо доле.
И уместо да сам овде горе и пијем најскупље вино које имаш,
радије бих била доле...
и борила се да доведем још људи овде горе,
а не само себе.
Морам да идем.
Лепотица.
Упуцао си ме! -О, не, Џефе! Јеси ли добро?
Зашто си ме упуцао? -Рекао си, "Не оклевај. Пуцај прво, питај касније."
Мислио сам да си провалник на метадону!
Ја сам то рекао? Сећаш ме се?
Кад сам ти донео рамен и гјозу, сетио си ме се!
Знао сам! -Тако ми је жао! Зваћу Хитну помоћ! Већ зовем! -Јебени сероњо.
Знао сам! Лагао си ме и упуцао ме! Ти си лош човек, Арџ!
Не могу да нађем телефон! -Користи мој!
Арџ? -Џефе, јеси ли добро?
Габријеле, позови анђела који се бави ранама од метка!
Немам како да их контактирам, и обично раде у другом делу града.
Увео сам те у свој живот, дао ти бурату,
а ти си ми онда узео све.
Лагао си ме, украо све моје плесне покрете,
и онда си ме упуцао.
Жао ми је, човече. Зашто си уопште имао пиштољ?
Нисам мислио да ћу ја бити тај који ће бити упуцан.
Статистички, изненадио би се. -Добро, не сад. Је ли то у реду?
Зашто си ме лагао, Арџ?
Мој живот је тежак. Твој је баш лак и забаван.
Нисам могао да се вратим. Али ово је трајало довољно дуго.
Габријеле, како да се заменим?
Рекао си ми.
Ако желиш да се вратиш у свој стари живот, то би требало да се деси.
Зашто се не дешава? -Хоћеш да се вратиш јер се осећаш кривим због Џефа,
али и даље не мислиш да је твој живот, твој прави живот, вредан живљења.
Немаш наду.
Да разјасним, он не треба само да жели да се врати,
што сам мислио да је био предуслов,
него мора да буде одушевљен тиме? -Да. -Зашто би се то икад десило?
Без увреде. -Не знам шта друго можемо да урадимо.
Ова недеља је била јако стресна. -Можда да се вратимо у моју кућу?
Технички, твоју кућу. Нашу кућу?
За сада. -Могу ли и ја да дођем? -Да.
Допада ти се? -Да. Требало ми је ово.
Смењивање врућег и хладног даје чар. -Да.
Хоћемо ли да уронимо? -Шта је то?
Идемо! Идемо!
Успео си, две минуте! Успео си! -Да, Габријеле! Идемо!
Улазим и ја. -Да.
Јеботе, упуцан сам! Не бих требало ово да радим. Не бих требало.
Стварно си научио да возиш поршеа?
Да. Знам да возим с мануелним мењачем. Мораш да научиш. Научићу те.
Хоћу. Молим те, научи ме. Изгледа баш забавно.
Да ли је купање било лепо?
Марта. Да, ваљда.
Сад Арџ хоће да се врати, али и даље не може.
Дала сам ти најлакши задатак.
Само је требало да некога гурнеш,
да погледа право на пут и готов си за тај дан. -Знам.
Мислио сам да могу више. -Свакако јеси урадио више.
Прао си судове, јео пилеће медаљоне,
пушио, пио, држао говоре. Све сам то видела.
Како да му вратим веру у сопствени живот? Живео сам као он,
сад разумем зашто није имао наду на почетку. -Габријеле...
понекад изгубљеној души не треба анђео.
Треба јој само друга особа.
Не разумем.
Знам. Али ја имам наду.
Габријеле!
Јеси гладан? -Увек. -Хајде да једемо.
Моје две омиљене ствари откад сам постао човек су плес и такоси.
Ја сам човек много дуже, то су ми и даље две омиљене ствари. -Мени исто.
Елена?
Ћао. Само секунду. Како иде? -Добро сам.
Дошао сам на такосе с пријатељима. Како си ти?
Добро. Ту сам с екипом из Хардвер хевена.
Имали смо састанак па сад узимамо нешто да поједемо. -Састанак?
Покушаћемо поново да организујемо продавницу. -Стварно?
Да. Знам да сам била потиштена око тога кад смо последњи пут причали.
Али шта знам, човече, схватила сам да су промене тешке.
Мењаш нешто. И не, не победимо одмах,
али наставиш да се бориш и бориш и бориш, и...
Због тога на крају и успеш. У то верујем.
Идемо на пиће после овога.
Знаш ли нека добра места у близини? -Знам једно.
Сећам се одакле те знам.
Упао си у собу за одмор. Онај лик с милкшејком и медаљонима.
То си ти, зар не? -Да, то сам ја. Како иде? -Добро.
Погледај Габријела како се креће.
Има добре покрете. Баш се примио на кумбију.
Сви су научили да плешу осим мене.
Габријеле.
Шта није у реду?
Ја сам промашај. Довео сам тебе и Џефа у ужасну ситуацију. За све сам ја крив.
Шта? Ништа од тога није тачно. Само си покушавао да помогнеш.
Шефица ми је рекла да нисам спреман, и знала је истину.
Коју истину?
Да сам глуп. -Глуп? Ниси ти глуп.
Јесам, глуп сам, и одустајем. -Не можеш да одустанеш.
Ти си одустао.
Али, Габријеле, изгубио сам посао,
изгубио сам стан. -И ја сам изгубио посао.
Некад сам био небеско биће, а сад сам страствени пушач.
Зависан сам од никотина. -Да, али није готово, зар не?
Мислим, дошао си да ми покажеш да мој живот вреди живети.
Хајде, идемо. -Покушао сам, Арџ. Али изгледа да ти више волиш да живиш
у огромној вили са базеном
него да спаваш у колима и једеш протеинске плочице.
Али, Габријеле, ја никад нисам желео све то.
Само сам хтео довољно, довољно да живим пристојно,
да не осећам да се стално мучим.
Ако се вратим, хоћу ли имати ауто, посао, било шта?
Ништа од тога. -То је прилично застрашујуће.
Кад сам отпуштен, и ја сам се плашио.
Нисам знао шта ће бити даље.
И много пута није било забавно.
Спавање у колима није било забавно,
бити гладан није било забавно, прати судове није било забавно.
Али...
Волим што сам човек.
Волим да плешем, волим такосе, волим Фелипеа, волим Џефа.
И волим тебе.
Ако се вратим, шта ће бити с тобом? Хоћу ли те икад више видети? -Не.
Мој посао би био готов, поново бих био анђео.
Нема више такоса. -Можда ћу ти оставити један, за сваки случај.
Шта? -Једном сам одвео тату на такосе,
и купио сам му мајицу за рођендан, а он је просуо зелени сос по њој.
Потпуно је упропастио мајицу, као мало дете.
И даље је понекад носи, иако је пуна флека, јер сам му је ја купио.
Он не зна ко сам ја, Габријеле. Мисли да сам неки богаташ
који му је дао паре и купио кућу. -Зашто ти је дозволио да урадиш то?
Рекао сам му да је победио на такмичењу зато што има кул бркове.
И ово ми се свиђа. -Шта? -Да будем с тобом, да се смејем.
То је један од најбољих делова тога што си човек. -Јесте.
Камо среће да си имао другог анђела.
Азраел никад не би дозволио да се ово деси. -Ко је он?
Он је сјајан анђео, има огромна крила, води људе.
Права звезда.
Мислим да бих радије имао оног што воли кумбију,
пилеће медаљоне и психоделике. -То само кажеш јер сам овде.
Не. Кажем јер је истина.
Ти си мој анђео. И ти ниси Азраел. Ти си Габријел.
И знаш шта? Волим Габријела. Више ми се свиђа Габријел.
И ја нисам Џеф. Ја сам Арџ. И ствари сада не иду баш најбоље,
али морам да покушам. Желим да видим куда то води, као ја.
Као Арџ.
Мислим да мој живот вреди живети.
Еј.
Јеси ли добро?
Треба ли ти превоз негде?
Шта? -Ауто су ти одвукли, зар не?
Да. -Помоћи ћу ти. Само ми јави.
Хвала. -Нема на чему.
НЕПРОПИСНО ПАРКИРАЊЕ ИЗНОС ЗА ПЛАЋАЊЕ: 100 ДОЛАРА
ПЛАЋЕНО Сауна бос ЛЛЦ
Хало. -Тата? -Како си?
Добро сам.
Заправо, нисам добро.
Нисам нашао нови стан,
и још увек се мучим да нађем посао.
Ситуација је баш лоша.
Многи се муче, али бићеш ти добро.
Верујем у тебе. -Хвала.
Али зашто си раније лагао?
Не знам. Ваљда ме било срамота.
Увек причаш о Навину и колико пара зарађује и...
Не. Навин је сад у великом проблему.
Шта? -Испитују га због утаје пореза.
Он и његови пријатељи су били гомила превараната.
Звучаће чудно, али баш ми је драго то да чујем.
И, Џефе, пре него што почнемо,
хтео си нешто да кажеш у вези Фудзра? -Наравно.
Морамо почети да боље третирамо достављаче.
Причам о бенефицијама, дефинитивно да се промени систем оцењивања,
и да почнемо да их плаћамо више, много више.
Зашто бисмо то радили?
Ако хоће више пара, нек нађу бољи посао.
Знаш на шта мислим? Не могу сви да живе лагодан живот. -Да.
Али главни разлог што нама иде тако добро
је то што постоји огроман број људи којима иде лоше, веома лоше.
А нама треба да њима буде лоше,
јер то је оно што нама омогућава да живимо овако добро. Али знате шта?
Њих има много више него вас.
И једног дана, они ће да се наљуте, и организоваће се,
и запалиће вам јебену сауну,
и посраће вам се у хладну купку,
и уопште, сјебаће вам све.
Зато, зајебите те роботе за доставу, зајебите те АИ глупости.
Зајебите све то. Али ево добре вести.
Ако вам се ништа од овога не свиђа,
имам већински удео у овој компанији, па можете да одјебете.
Један ранч, једна звездица, кучко.
Арџ! Не заборави своју флашу за пишање, брате!
ОДЛАЗИМ АРЏ
ОДЛАЗИМО
Да ли би вас занимао документарац о економији хонорарних ангажмана?
Превео: Бамбула
Preuzeto sa www.titlovi.com