CAVALERUL CELOR ȘAPTE REGATE
A fost un turnir a-ntâia.
Păcat că s-a încheiat.
Acasă e...
E plictiseală de moarte.
Auzi?
Ai putea să vii cu mine.
Da, vânăm, șoimărim și...
ieșim în larg, ne veselim.
Îți ascut bine lancea, ca data viitoare să nu te mai faci de râs.
- La Tarth ai fost vreodată? - Omul e pe moarte, milord.
- Ce-ai zis? - Rănile i-au putrezit.
- Sunt dincolo de puterile mele. - Jugăni-m-ar Umblătorii!
"Dincolo de..." Și-o mâncărime-n fund e dincolo de puterile tale, prietene.
Valea, vraciule!
- Cară-te! - Da, milord. Numaidecât.
Scursura! E-n regulă, n-ai nimic. E un maester de rahat.
Ascultă!
Vino cu mine la Capătul Furtunii
și-am să te iubesc ca pe-un frate.
Of, futu-i!
Și dacă nu vrei...
Păi, te bag undeva. Am să te urăsc ca pe-un frate.
E o ofertă generoasă, Lyonel.
Dar nu fac decât să le aduc durere și suferință celor din jurul meu.
Ai făcut un bine regatului. Într-o bună zi vei înțelege și tu asta.
- Singurul dragon bun e ăla mort. - Măsoară-ți cuvintele!
Baelor a luptat pentru mine. Și-a dat viața, pe toți zeii!
Arată-i puțin respect când vorbești despre el!
Du-te-n mă-ta, cu vorbele tale!
Eu am luptat pentru tine.
Eu, Hardyng, Beesbury, afurisitul de băiat cu merele.
Noi ți-am fost alături.
Prințul tău a luptat pentru tine împotriva celor care-au jurat să-l apere.
Nu a riscat absolut nimic!
Iar zeii nu iau partea impostorilor.
Atunci, mie de ce mi-au luat partea?
Asta nu înseamnă că ți-au luat partea.
Au râs de tine.
Se apropie războiul.
Împreună, am fi o forță de temut.
Vei mai chibzui?
Bun!
Convoiul pleacă după banchet.
Baelor, din Casa Targaryen.
Prinț de Piatra Dragonului.
Moștenitor de drept al Tronului de Fier.
Mâna regelui Daeron cel Bun.
Lord al celor Șapte Regate.
Și protector al domeniului.
Zeii să-l aibă în pază!
Prințul meu...
Tatăl Alteței Voastre a fost...
A fost un bărbat deosebit.
A murit în armura mea.
O sumedenie de fii au murit în armurile taților lor.
Dar câți tați au pierit în armurile fiilor?
Nu v-aș putea spune.
Era încă tânăr.
Ar fi putut fi un mare rege.
Cel mai mare, de la Aegon Dragonul încoace.
De ce au ales zeii să-l ia pe el și să te cruțe pe tine?
Mi-am pus aceeași întrebare.
Ia-ți tălpășița, ser Duncan!
Ser Duncan!
Dunk!
Te-am căutat în tabăra ta, dar nu te-am găsit.
Ne-am făcut griji.
Vii de la funeraliile lui Baelor?
Nu-mi vine să cred că te-ai dus.
M-am gândit că i-o datorez.
Toată lumea...
Cu toții mă învinuiesc pentru moartea lui, nu-i așa?
Eu, nu.
Bine, hai, gata.
Steffon mi-a luat cortul.
A zis că, abandonându-l, am trădat familia.
Îți vine să crezi una ca asta?
- Atât i-a mai rămas. - Îmi pare rău, Raymun.
Să nu-ți pară. E mânios c-a pierdut.
Prima judecată cu șapte într-un veac și lordul Steffon Fossoway
a mâncat bătaie de la văru-său mai mic.
Și-apoi, e mai bun un măr verde necopt decât unul roșu și viermănos.
Ți se potrivește.
Cred că i-am rupt lui văru-meu o coastă.
Bună dimineața!
Ser Duncan, ea e Rowan.
Din neamul Fossoway Măr-Verde.
Nevastă-mea.
Mă bucur să te cunosc, ser Duncan.
Așa, da.
Și eu mă bucur să te cunosc, lady Rowan.
A venit să vadă judecata. A zis c-am luptat ca un taur sălbatic.
Și la fel de elegant.
N-am avut scutier care să-mi îngrijească rănile.
Ea s-a oferit să-mi scoată armura și...
În fine, mi-a spus că am lăsat-o grea
și mi-am zis că ar trebui să ne luăm.
Pare să fie băiat.
Ai auzit, ser Duncan? Un băiat.
Asta e...
Ser Duncan!
Prințul Maekar vrea să-ți vorbească.
- Vino cu noi! - Nu se duce nicăieri.
- A pătimit destul. - E în regulă.
Voi fi bine.
Felicitări!
Îl trimit pe Aerion la răsărit.
Câțiva ani petrecuți în Orașele Libere l-ar putea schimba în bine.
Unii oameni vor spune că mi-am ucis fratele cu bună știință.
Zeii știu că e o minciună,
dar voi auzi șușotelile până în ziua morții mele.
Alteța Voastră a mânuit buzduganul, milord.
Dar prințul Baelor a murit pentru mine.
Și tu îi vei auzi șușotind.
Regele este bătrân.
La moartea sa,
ori de câte ori se va pierde o bătălie sau o recoltă va fi distrusă,
nerozii vor spune: "Baelor nu ar fi îngăduit una ca asta.
Dar cavalerul rătăcitor l-a răpus."
Dacă nu aș fi luptat,
mi-ați fi tăiat o mână și un picior.
De dimineață, am stat la umbra copacului meu
și m-am întrebat dacă m-aș fi putut lipsi de ele.
Valorează un picior cât viața unui prinț?
Și ce ți-a răspuns copacul tău?
Zi de zi, la căderea nopții,
ser Arlan obișnuia să-mi spună: "Oare ce ne va aduce ziua de mâine?"
Nu va veni oare o zi când voi avea nevoie de piciorul acela?
Când regatul va avea nevoie de picior, chiar mai mult decât de viața unui prinț?
Nici pomeneală.
Regatul are tot atâția cavaleri rătăcitori câte tufe.
Se pare că mezinul meu a prins drag de tine, ser.
A sosit vremea să fie scutier.
Dar îmi spune că nu va sluji niciun alt cavaler în afară de tine.
E un băiat neastâmpărat, după cum sigur ai băgat de seamă.
E un băiat de ispravă.
Are nevoie doar de puțină disciplină.
Îl iei în slujba ta?
Eu?
Îți vei găsi un loc la Castelul Verii.
Îmi vei jura credință mie, iar Aegon îți poate fi scutier.
În timp ce tu îl vei instrui, maestrul armelor îți va desăvârși pregătirea.
Fără doar și poate, ser Arlan te-a antrenat cât a putut de bine.
Dar mai ai multe de învățat.
Să-mi fie cu iertare, milord.
Dar cred că mi-a ajuns cu prinții.
Da.
Ce făceai, iscodeai?
Nu.
Ai dureri mari?
Ser?
Nu pot, Egg.
Îmi pare rău.
Poate că nu ești un cavaler așa cum te credeam eu.
Ai mai auzit povestea asta?
De multe ori.
De la cine?
De la tine.
- Pot să te întreb, ser...? - Când un lord își cheamă flamurile
și ne trimite pe noi la război,
fiecare obișnuiește să fixeze un bănuț în trunchiul stejarului din piață.
Dacă ne întoarcem, îl luăm înapoi.
E un stejar tare falnic și bătrân.
Și totuși, adeseori era greu de găsit un loc liber pentru un bănuț nou.
De ce nu m-ai făcut cavaler?
Ai crezut că te voi părăsi?
Nu te-aș fi părăsit.
Sau altul a fost motivul?
Ser?
Și uite de-aia i se spune Copacul Bănuților.
Un cavaler adevărat...
își termină mereu povestea.
- Pentru Beesbury! - Și pentru Hardyng!
- Nu-i vom da uitării. - Doi mari cavaleri.
Cum fac albinele să roiască așa?
E vreo vrăjitorie?
Vrăjitorie?
Ce e?
Au pus matca în coșciugul lui Beesbury.
Vrăjitorie cu albine.
Sărmanul meu războinic dulce...
Toate luptele alea ți-au făcut creierii terci.
Te dai bătut, dragon desfrânat?
Mănâncă rahat, Sarrah!
Băiete! Adu-mi cupa cu vin!
N-ai pic de rușine, de vii aici?
Bărbații aceia au murit din vina ta.
O să-l iei pe Egg scutier?
I-am spus tatălui tău...
că nu e răspunderea mea.
Să știi...
că fratele meu n-a fost dintotdeauna un mic monstru.
Egg nu e un monstru.
- E doar un băiat. - Nu la Egg mă refeream.
Dar vom face bărbat și din el, fără nicio îndoială.
Poate că semințele nebuniei sunt sădite în pântec, cum spun maesterii.
Dar Aerion a fost cândva un copil vesel.
Îi plăcea să pescuiască.
Ce e?
Milord, ser Duncan vă solicită o audiență.
Vreau să știi că nu te învinuiesc că mi-ai stricat aniversarea.
Ți-au făcut o mare grozăvie, iar riposta ta a fost îndreptățită.
Mulțumesc.
Spune iute ce-ai de zis, m-am săturat de locul ăsta.
Înainte să moară, prințul Baelor a spus că regatului îi trebuie oameni de ispravă.
Și ce-i cu asta?
Îl voi lua pe Egg scutier.
Dar nu la Castelul Verii.
Parcă te săturaseși de prinți.
Egg nu e prinț.
Nu încă.
Poate că i-ar prinde bine să stea departe de castele, slujitori și...
De familia lui?
Dacă ați fi de acord,
l-aș lua cu mine, în drumurile mele.
Va învăța să fie scutier la fel ca mine.
Vom dormi la hanuri.
În grajduri.
Și, când și când, în castelul vreunui...
cavaler cu pământuri sau al unui lord mai mărunt.
Poate și sub un copac, la nevoie.
Îi interzic să trăiască aidoma unui țăran.
Aegon e sângele dragonului.
Nu poate să doarmă prin șanțuri și să mănânce carne tare, sărată de vită.
Daeron n-a dormit niciodată în șanț.
Iar carnea de vită pe care a mâncat-o Aerion a fost...
groasă și în sânge.
E ultimul meu fiu.
Picioruș!
Ce cauți aici, fetițo?
Am auzit că ser Lyonel vrea să-i fii cerb.
Capătul Furtunii e un loc trist.
M-am gândit că o prietenă veche ți-l va însenina.
Mi-ai cumpărat un cal?
Nu voi pleca cu Lyonel.
Și-atunci, ce vei face?
Ce-ar fi trebuit să fac de la bun început.
Să călăresc iute în direcția opusă.
Dar tu?
Nu știu.
Tata m-a îndemnat mereu să dezvolt negoțul cu cidru,
să deschid un atelier nou.
Cidru?
Păi, oricum ar fi, Picioruș ar trebui să fie iar a ta.
Dar nu e a mea.
Nu mai e.
Și-apoi...
cred că i-ar prii mai mult într-o livadă.
Poftim?
Nu pot.
Ești sigur?
E un animal pe cinste.
Salutare, Picioruș!
Îți plac merele?
Nu știu, Castană, nu mă mai întreba!
Unde s-ar duce bătrânul?
Ser Duncan!
Tata spune că trebuie să te slujesc.
"Să te slujesc, ser."
Castană e a ta, poartă-te blând cu ea!
Și, dacă nu te sui eu pe Tunet, să nu te prind călare pe el!
Unde mergem, ser?
Nu știu.
Am putea merge oriunde în cele Șapte Regate.
- Dar n-am fost niciodată... - Nouă.
Poftim?
Sunt nouă regate, ser.
- Unde? - În ținut.
Ești țăcănit?
Are vreo importanță?
Sunt șapte regate de toate, băiete.
Știe toată lumea.
- Atunci, se înșală toți. - Vrei una după cap?
Ținuturile Coroanei, Ținuturile Furtunii, de Apus, Riverane,
Insulele de Fier, Nordul, Reach, Valea lui Arryn și Dorne.
Nu, dar...
N-am trecut niciodată Munții Roșii.
Am auzit că au spectacole bune cu marionete în Dorne.
CAVALERUL CELOR NOUĂ REGATE
- Unde e Aegon? - Nu l-am văzut, Alteță.
Îi întreb pe septoni.
Unde e, pe toți zeii?
Traducerea: Lucia Popovici