Grips inte av panik. Håll positionerna.
Sitt kvar i sadeln så länge ni kan. Deras avsikt är att dräpa er.
-De kommer att slåss som bestar. -Vi med, mylord.
Oprövade pojkjävlar!
-Och Kungsvakten? -Var lugn, Beesbury. Jag tar hand om dem.
Deras löften förbjuder dem att skada en prins av blodet.
Är det särskilt hederligt, ers nåd?
-Det får gudarna avgöra. -Mor älskade er visst högt.
Synd. Ingen man slåss lika hårt som en som försummats av sin mor.
Var på er vakt. Dö inte.
-Ser...? -Min lans, väpnare.
Bäst att du inte smiter.
Om du stjäl från mig, så jagar jag dig med hundar.
Må de Sju vara vittnen till vårt högtidliga och blodiga offer.
Må de skåda in i våra människohjärtan och finna sanningen.
Må Krigaren förläna de oskyldiga segern och blottlägga de skyldigas hyckleri.
Må döden...
...uppehålla livet.
Framåt, framåt!
Fan.
Mamma...
Mamma... Mamma...
Mamma...
Förlåt mig.
Sluta! Vad fan gör du?
-Han bär ett sigill. -Han är döende.
Om vi kan lyfta bort honom kanske någon vill betala lösen för honom. Fort!
Fan!
-Vet du vad man säger? -Vad menar du?
När de här förbannade adelsmännen dör måste man...säga några ord.
-Varför då? -Så att de inte hamnar i helvetet med oss.
Jag vet inte vad man säger.
Nåväl...
Titta i hans mun. Jag vet en häxa som betalar för tänder.
Jag är din drottning! Torka mitt arsle, undersåte.
Vad är det? Har du aldrig sett någon dö förut?
Jo. Men inte på det sättet.
-Han ropade på sin mor. -Vad skulle hon göra åt saken?
Lyfta bort hästjäveln från hans ben?
Jävlar! Kom!
Kom. Kom!
Jag förstår inte varför vi har så bråttom att ge oss av nu.
Kriget är ju över. Den svarta draken är död.
-Vesslan säger att alla ska få bröd nu. -Är du dum?
Ingenting är över.
Minns du inte när Puddingen dödade Cedrics lillebror?
-Det var en olycka. -Alla trodde att det inte var mer med det.
Men Cedric återvände-
-och brände nära nog ner halva Loppsänkan för att döda Puddingen.
Folk glömmer inte. Om man skadar någon, så ger de tillbaka.
Stanna kvar om du vill, men Loppsänkan kryllar av förorättade människor.
Det är fnöske som lätt tar fyr.
Hjälp! Nej!
Rafe.
Dunk.
Vad har du i säcken?
Råttor.
Råttor?
Få se dem.
Den jävla fittan!
Det där var onödigt. Du vet hur Alester är.
Ja! Han är ett svin som tänkte råna oss, så jag rånade honom.
-Det var inte så jag menade. -Inte? Jag gjorde honom en tjänst.
Det här ölet smakar lika surt som drottningens piss. Kom nu.
Vi kommer att plundra det där gravfältet i en drakålder.
Hördu!
Daemons uppror är över. Sälj ditt Blackfyre-läder någon annanstans.
-Är det tillräckligt? -Ja.
Du, tappa inte modet nu. Skitgörat är gjort.
-Jag vet. -Vi ska segla i väg på alla slags äventyr.
-Vill du inte det? -Jo, men...
Vad är det?
Tänk om de Fria städerna inte är bättre än den här.
Tänk om de är värre.
-Då far vi någon annanstans. -Tänk om allt är skit. Överallt.
Tänk om det inte blir bättre än så här.
Det vore väldigt sorgligt.
Tänk om min mor kommer tillbaka.
Jag är inte dum. Jag vet att hon är död.
Men tänk om hon bara försöker ta sig bort från där hon är.
Som vi. Om jag ger mig av, hur ska hon hitta mig då?
Du är jävligt dum ibland.
Om din mor är vid liv, så kommer hon inte tillbaka.
-Det kan du inte veta! -Jag vet att det inte ger något att vänta.
Är det en familj du vill ha?
Ge dig i väg och skaffa en familj.
-Jag vill bara vara med dig. -Därför att du älskar mig?
Ja.
Ja... Jag älskar ju dig med, eller hur?
Och jag ska ge mig av.
Så det är bäst att du följer med.
Den här staden...är för liten för oss, Dunk.
Nu visar vi henne arslet.
Kom nu, Dunk.
Sätt fart, Dunk!
Två resande till de Fria städerna.
-Vad? Duger inte vårt silver? -Priset har fördubblats.
Ni är inte de enda som vill bort härifrån.
-Flytta på er! -Rör mig inte.
Rafe!
Fan!
Men du är väl nöjd?
Du får gott om tid att vänta på din döda mor nu.
Förlåt mig.
Vi ska finna en väg.
Du har kvicka händer, flicka.
Jag brukade också ha kvicka händer.
Jag vill ha tillbaka min lägel.
Jag har sålt den.
-Nej! -Vi kan skaffa tillbaka den.
Vad är detta?
Dra åt helvete! Ge tillbaka den.
Ge tillbaka den.
-Undanhåller ni saker? -Det där är vårt.
Små rännstensråttor har inte silver, bara små tjuvar har det.
Vi har inte stulit något. Det där har vi förtjänat.
Stöld från döda adelsmän är fortfarande stöld.
Och stöld från oss?
Sådant är livet.
Kom. Nu går vi, Rafe.
Rafe!
Seså...
...Rafe.
Din lilla fitta.
Nej!
Helvete!
Spetsa honom!
I Moderns namn! Låt pojken vara!
Ur vägen!
Förlåt mig.
Jag kanske tar några äpplen. Ja.
-Din gamle fårskalle. -Beklagar.
Hej, pojkar. Har ni saknat mig?
Din gamle fårskalle.
Res dig upp.
Såja!
Aerion!
Min pojke! Min pojke!
Res er upp. Res er upp, ser!
Res dig upp, Dunk!
Ge dig.
Ge dig!
Res er upp. Res er upp, ser.
Han är död!
Det är över!
Res er upp, ser. Res er upp.
Res er upp! Res er upp, ser Duncan!
Res er upp, ser! Res er upp!
Res dig upp.
Vänta!
Jag ger mig. Jag ger mig.
Säg det!
Säg det! Säg det!
Jag...
Jag drar tillbaka min anklagelse.
Såja. Kom nu.
Försiktigt. - Jag får skära av dig brynjan.
De andra...? Har någon dött?
Beesbury och Hardyng, i första rundan.
Må gudarna vara barmhärtiga! Lansen har drivit ringarna djupt in i köttet.
I ena stunden känner jag mig berusad, och i nästa döende.
Ge honom en sup. Sedan häller vi kokande olja på, som maestrarna gör.
Vin, inte olja. Olja dödar honom.
Jag ber maester Yormwell titta till honom när han har tagit hand om min bror.
Ers nåd.
Jag är er tjänare.
Snälla. Er tjänare.
Jag behöver dugliga män, ser Duncan.
Riket...
Min hjälm, ser Raymun.
-Om ni vill vara så vänlig. -Genast, ers nåd.
Visiret... Visiret är spräckt.
Mina fingrar känns... Fingrarna känns som trä.
Mäster Pate, kan ni hjälpa mig?
Hjälmen har tryckts ihop i nacken.
-Den sitter fast i halsharnesket. -Min brors spikklubba.
Han är stark.
Må gudarna vara barmhärtiga!
Nej! Nej!
Nej. Ers nåd. Ers nåd.
Res er upp, ser. Res er upp, ser.
Nej. Nej.
Snälla!
Förlåt mig. Förlåt mig!
Res er upp.
Förlåt mig.
Översättning: Emilia Svensson