Okej, vi måste kontrollera våra tankar i den här världen.
- Absolut. - Bra idé.
Det här påminner mig om en film. Vad hette den?
- Bert, fokusera. - Förlåt.
Den där tjejen var med. Hon som är gift med vad-han-nu-heter?
Phoebe Cates. Nej, inte Phoebe Cates. "Häftigt drag i plugget".
Det var en bra film.
Poolscenen där hon tar av sig tröjan...
Så sexigt.
- Sexualitet existerar i ett kontinuum. - Sant. Rob Lowe är i mitt kontinuum.
Nej, det är han inte. Jag vill inte kyssa Rob Lowe!
På hans putande läppar.
Konstigt att Kripkes tankar har hans talfel.
Okej, okej. Vi måste ta reda på var vi är-
- och vad vi måste göra för att komma dit vi ska.
"Vad kvinnor vill ha". Mel Gibson.
Nej, Mel Gibson var inte gift med Phoebe Cates.
Nej, det är en film med telepati.
Som det som händer med oss.
- Jag är helt ensam. - Fortsätt, Stuart.
Instruktionerna som följde med apparaten-
- är ett meddelande från den som försöker hjälpa mig.
Se på mig, doktor från Stanford-
- och jag tar order från en kille som har en serietidningsaffär.
- Vill du bestämma, Kripke? - Nej, du sköter dig bra.
Jag väntar på att du ska misslyckas, sen driver jag med dig.
Tack.
Enligt det här kan vi inte återställa primäruniversum-
- till sitt ursprungliga tillstånd för att vi rör oss lateralt-
- när vi borde röra oss runt en fyrdimensionell axel.
- Tid. - Tid.
- Är ni klara? - Förlåt.
- Min man tar kommandot.
Se på Denise som ser på mig som tar kommandot.
Okej, chefen, hur gör vi det här?
Leonard/Sheldon-grejen blev aldrig klar.
- Den behöver en ratt. - En ratt?
Nån sorts kontrollmekanism-
- för att ta oss tillbaka till tiden och platsen innan allt gick åt helvete.
- Synd att Radio Shack gick i konkurs. - "Wadio" Shack!
- Hallå! - Förlåt. Det är svårt att inte tänka.
Det är som att säga: "Tänk inte på en rosa elefant."
Rosa elefant.
Ser ni?
Kripke, var kan vi hitta nåt sånt här?
Jag tror att jag kan acceptera den svaga hakan. Jag vill ha hans barn.
- Allvarligt? - Jag tänker det, alltså menar jag det.
Jag vet vad vi kan göra. Vi kan fixa något från en satellitkontroll.
Och var hittar vi en satellitkontroll?
Det är lätt. Ingenjörsfakulteten på Caltech.
- Toppen. Då är det dit vi ska. - "Toppen. Då är det dit vi ska."
- Väldigt moget. - Väldigt moget.
Skitstövel.
HOPPA INTE ÖVER!
FÖR ATT ROA ER
HAR VÅR SOMMELIER KOMBINERAT AVSNITTET
MED EN CHATEAUNEUF-DU-PAPE 2019
DEN LÅGA SYRAN PASSAR TILL DEN VITSIGA SATIREN
OM DU HAR BEGRÄNSAD BUDGET
REKOMMENDERAR HAN VATTENMELON MED ETANOL I
HUR SOM HELST, ALLT ÄR ROLIGARE OM DU DRICKER
ANSVARSFULLT
- Hur kan jag hjälpa er? - Vi ska träffa Howard Wolowitz.
- Han är rymdingenjör. - Ett ögonblick.
- Du luktar precis som min mamma. - Ursäkta?
- Du hörde mig. - Snälla, sluta tänka.
- Jag har ingen Howard Wolowitz. - Är du säker?
Jag kollar igen.
Jag kollar inte igen. Jag försöker bara vara artig.
Nej. Ingen Howard Wolowitz.
- Kan du ge oss en minut? - Inga problem. Jag är här.
Tills jag dör för att jag gifte mig med en trummis-
- och det här är enda sättet att få sjukförsäkring.
- Hur kan Howard inte vara här? - Finns han i det här universumet?
Hon har rätt. Jag kan inte hitta Howard Wolowitz någonstans.
Fortsätt leta.
Jag vill ta hem henne, slita av henne kläderna, komma för tidigt-
- och sen gråta som ett barn när hon sätter sig i en taxi och åker.
- Nej, ingen Howard Wolowitz någonstans. - Vi är körda.
- Älskling, vi hörde dig.
- Vänta.
Jag hittade Bernadette Rostenkowski. Hon kanske vet nåt.
Värt ett försök.
- Hej. - Hej.
Vill du bli... besviken?
Vad är det med er? Kom igen! Rör på fötterna!
- Ni är som ett gäng flodhästungar. - Dö, slyna, dö!
Tänker du på din mamma med den tanken?
Hon är nog inte mikrobiolog i det här universumet.
- Observationsförmågan är hisnande. - Barry, allvarligt?
Jag tänker dem som jag ser dem.
Okej, ta en paus. Drick lite juice, drick lite vodka. Jag bryr mig inte.
- Kan jag hjälpa er? - Känner du inte igen oss?
Var vi på rehab ihop? Mycket av det är suddigt.
- Är du Bernadette Rostenkowski? - Det är mitt flicknamn.
Mitt namn som gift är Bernadette Skitstövel.
Kallas mr Skitstövel även Howard Wolowitz?
- Vem? - Han är ingenjör.
Ser ut som en trädgårdstomte med Beatles-frisyr.
- Säljer han kokain vid sidan om? - Nej.
- Då känner jag honom inte. - Vad hände med dig?
Jag ska berätta vad som hände, Sasquatch.
En alkoholiserad mamma försökte leva ut sina drömmar genom att klä ut mig-
- skicka mig på skönhetstävlingar, ge mig bantningspiller för att hålla mig smal-
- så att jag kunde bli Miss Kalifornien Quiznos 1999.
- Sorgligt. - Quiznos, mums.
Här lär jag bortskämda snorungar att steppa, vilket är meningslöst-
- eftersom de bara kommer att dansa på stången!
- Åh, nej! - Va?
- Mamma! - Stäng era hjärnhål.
Förlåt att vi slösade bort er tid.
Det vore inte slöseri med tid om ni dödade mig.
Ha en bra dag!
Okej, framtida ätstörningar. Nu fortsätter vi jobba!
I en telepatisk värld kan man prata med munnen full.
- Toppen. - Kolla här.
I en telepatisk värld kan man prata med munnen full.
Ja, jag fattar.
- Hej. - Var har ni varit?
- Vi måste komma på en väg till Caltech. - Förlåt, vi hade sex.
- Stuart! - Jag hade tänkt det ändå.
- Jag behöver inte höra mer. - Det var otroligt.
- Jag visste precis vad hon ville. - Toppen. Inga frågor, inga ursäkter.
Du anar inte vad jag har hittat.
Ja, det gjorde du!
- Vad är planen? - Det är enkelt.
Vi bryter oss in på ingenjörsfakulteten och stjäl komponenterna.
Enkelt, så fan heller. Vi kan inte bryta oss in.
Och även om vi kunde, vet vi inte vad vi letar efter.
Och vi vet ändå inte hur man sätter ihop den.
Och om vi sätter ihop den vet vi inte hur man använder den!
Och även om vi tar oss in, vet vad vi letar efter-
- hur man sätter ihop den och hur den funkar, så vet vi inte vart vi ska!
- Några frågor? - Nej, jag tror att vi är klara.
Hur länge ska vi fortsätta med det här?
Det finns inga trick i en värld med telepati.
- Det måste finnas ett sätt. - Bert, tänk på ett kort.
- Klöver tre. - Klöver tre.
Låt mig försöka igen.
- Hjärter knekt. - Bert, sluta!
Vi måste hitta ett sätt att skydda våra tankar.
Som Magnetos hjälm.
Herregud, mer av din serietidningsskit. Döda mig, någon.
- Gärna. - Jag önskar jag kunde.
- Jag håller ner honom! - Wow. Skäms på er.
Jag menar inte bokstavligen Magnetos hjälm, utan en telepatisk blockerare.
Vi kan väl meditera? Du vet, tysta aphjärnan.
- Värt ett försök. - Okej, toppen.
- Jag är på. - Varför inte?
Blunda och följ era andetag.
In. Ut.
Det här är fånigt. Jag klarar inte det här.
Två yogalektioner, och plötsligt är jag Deepak Chopra.
Jag har inte tömt magen sen kovärlden.
Allt universum-hoppande är dåligt för matsmältningen.
Det är som att resa - jobbigt.
Jag åt chili på en varmkorv. "Det här är galet", tänkte jag.
Men det är inte galet, för det är gott.
Jag vet att jag inte är mina tankar, och jag vet att min natur är kärlek.
Och jag älskar linnebyxorna med dragsnöret.
"Ut, förbannade fläck!" "Lady Macbeth", "Lady och Lufsen".
Mina damer och herrar, jag försöker att inte fisa.
- Andas in. - Min pappa hade en Datsun.
Fee, fi, fo, fum, jag känner lukten av en engelsmans blod.
- Var kom det ifrån? - Jag tror det är Nissan nu.
Fan, jag glömde hämta min kemtvätt.
Okej, vi väntar med meditationen. Vad har vi mer?
Det här lär inte funka!
Har du ett bättre sätt att blockera våra tankar?
Jag trodde väl inte det.
Ett, två, tre och...
Vi lyssnade på den i bilen. Riktig öronmask.
Jag får dem hela tiden.
Hur kan jag hjälpa er?
Du minns säkert att vi var här häromdagen.
Jag tar så mycket medicin att jag inte minns nåt.
Ja, självklart. Trevligt att se er igen.
David Salzberg på UCLA bad oss ta den här till ingenjörslabbet.
- Uppför trappan, nerför korridoren. - Tack.
- Labbet borde vara här i korridoren. - Vet du vad vi letar efter?
En grundläggande, variabel impedanskontrollkrets.
Jag ljuger som fan.
- Bra idé. - Fort. Sjung något.
Det räcker.
Vad fan?
Vi måste dra.
Fånga deras slipstream!
Ur vägen!
- Bränn vetenskapsmannen! - Hallå! Kan vi prata om det här?
Mums!
- Vem är du? - Vem är du?
- Vänta. - Ett ögonblick.
- Fortsätt. - Okej.
- Vem är du? - Vem är du?
- Jag frågade först. - Jag frågade först.
- Okej, varsågod. - Okej, varsågod.
- Det här kommer att ta ett tag. - Ja.
Var det du som kom till mig i serietidningsaffären?
Jag trodde att det var du som kom till mig i serietidningsaffären.
Okej, innan vi går vidare-
- vill jag bara påpeka att du är en stilig skurk.
Detsamma.
Vi har inte tid med det här! Vi är på uppdrag för att rädda universum.
Vem är inte det?
En alternativ version av mig sa att jag är den enda som kan fixa saker.
Han ljög, för ta-da!
- Vi har apparaten. - Vi med.
Det här var knepigt.
Som jag ser det finns det några möjligheter.
Låt höra, bror.
Stuart från det andra universumet litade inte på den första Stuart-
- så han skickade också en Stuart från ett annat universum-
- på samma uppdrag, för säkerhets skull.
- Det är smart. - Sluta prata nu!
Varje minut vi slösar på att diskutera riskerar verklighetens väv att kollapsa!
Hämta apparaten.
Gör det inte svårt.
- Vad gjorde du? - Jag tänker inte bråka med honom.
Vi följer efter!
Nu då?
Jag kan äta.
- Nej tack! - Tryck på knappen! Tryck på knappen!
Nu kör vi!
- Åh nej... - Jag tror du menar: "Åh, gnägg!"
Hallå, hallå...
Text: Peter Forssell Iyuno