Ok, folkens, vi må åpenbart kontrollere tankene våre i denne verdenen.
- Absolutt. - God idé.
Dette minner meg om en film. Hva het den filmen?
- Bert, fokuser. - Beklager.
Den hadde den jenta i seg. Hun som er gift med hva-han-nå-heter.
Phoebe Cates! Nei, ikke Phoebe Cates. "Fast Times at Ridgemont High".
Det var en bra film.
- Bassengscenen der hun kler av seg. - Så sexy.
- Seksualitet er et kontinuum. - Sant. Rob Lowe er på mitt kontinuum.
Nei, det er han ikke. Jeg vil ikke kysse Rob Lowe!
På trutmunn-leppene hans.
Rart at Kripkes tanker har talefeil.
Ok. Vi må finne ut hvor vi er
og hva vi må gjøre for å komme dit vi skal.
"Det kvinner vil ha". Mel Gibson!
Mel Gibson var ikke gift med Phoebe Cates.
Nei, det er en film med telepati.
Som det som skjer med oss.
- Jeg er helt alene. - Du har ordet, Stuart.
Instruksjonene som kom med enheten
er en beskjed fra den som prøver å hjelpe meg.
Jeg har en doktorgrad fra Stanford
og tar ordre fra en fyr som driver en tegneseriebutikk.
- Vil du være sjef, Kripke? - Nei, du klarer deg fint.
Men når du mislykkes, vil jeg gjøre narr av deg.
Takk.
Grunnen til at vi ikke kan gjenopprette universets opprinnelige tilstand,
er at vi beveger oss sidelengs istedenfor på en firedimensjonal akse.
- Tid. - Tid.
- Er dere ferdige? - Beklager.
- Se på mannen min som tar ledelsen.
Se på Denise som ser på meg som tar ledelsen.
Greit, sjef, hvordan gjør vi dette?
Leonard-Sheldon-greia ble aldri ferdig.
- Den trenger et ratt. - Et ratt?
En kontroller som kan få oss tilbake
til tiden og stedet før alt gikk til helvete.
Synd at Radio Shack gikk konkurs.
"Wadio" Shack.
- Hei! - Det er vanskelig å ikke tenke.
Det er som å si: "Ikke tenk på en rosa elefant."
Rosa elefant.
Der ser dere.
Kripke, hvor kan vi finne noe sånt?
Jeg kan godta haken hans. Jeg vil ha barna hans.
- Virkelig? - Ellers hadde jeg ikke tenkt det.
Jeg har det. Vi kan lage noe av en satellittkontroller.
Hvor finner vi det?
Det er lett. Ingeniøravdelingen ved Caltech.
- Flott, da er det dit vi skal. - "Flott, da er det dit vi skal."
- Veldig modent. - Veldig modent.
Drittsekk.
IKKE HOPP OVER!
FOR Å GLEDE DERE
HAR VÅR SOMMELIER MATCHET DENNE EPISODEN
MED EN CHATEAUNEUF-DU-PAPE FRA 2019
SYRLIGHETEN KOMPLEMENTERER SATIREN
SER DU PROGRAMMET PÅ BUDSJETT
ANBEFALES ALKOHOL HELT OPPI EN VANNMELON
ALT ER MORSOMMERE OM DU DRIKKER
ANSVARLIG
- Hva kan jeg hjelpe med? - Vi skal møte Howard Wolowitz.
- Han er romfartsingeniør. - Et øyeblikk.
- Du lukter akkurat som moren min. - Unnskyld?
- Du hørte meg. - Slutt å tenke.
- Ingen Howard Wolowitz. - Er du sikker?
Jeg sjekker igjen.
Jeg sjekker ikke igjen. Jeg prøver bare å være høflig.
Nei. Ingen Howard Wolowitz.
- Kan du gi oss et øyeblikk? - Ja, jeg sitter er.
Til jeg dør fordi jeg er gift med en trommis og vi må ha helseforsikring.
- Hvorfor er ikke Howard her? - Kanskje han ikke eksisterer her.
Hun har rett. Jeg finner ikke Howard Wolowitz.
Fortsett å lete.
Jeg vil ta henne med hjem, rive av henne klærne og avslutte for tidlig,
og så gråte som et barn når hun drar.
- Nei, ingen Howard Wolowitz noe sted. - Vi er ferdige.
- Vi hørte deg.
- Kjære, vi hørte deg. - Vent litt.
Jeg fant Bernadette Rostenkowski. Kanskje hun vet noe.
Verdt et forsøk.
- Hei. - Hei.
Vil du bli skuffet?
Hva feiler det dere? Kom igjen! Løft føttene!
- Dere er som flodhestunger. - Dø, hurpe, dø!
Tenker du sånn på moren din også?
Hun er vel ikke mikrobiolog i dette universet.
- Observasjonsevnene er imponerende. - Barry, virkelig?
Jeg tenker det som det er.
Greit, ta en pause. Drikk litt juice, drikk litt vodka. Jeg bryr meg ikke.
- Kan jeg hjelpe dere? - Kjenner du oss ikke?
Var vi på avrusning sammen? For mye av det er uklart.
- Er du Bernadette Rostenkowski? - Det er pikenavnet mitt.
Nå heter jeg Bernadette Drittsekk.
Kalles herr Drittsekk også Howard Wolowitz?
- Hvem? - Han er ingeniør.
Ligner en hagenisse med Beatles-frisyre.
- Selger han kokain på si? - Nei.
- Da kjenner jeg ham ikke. - Hva skjedde med deg?
Det skal jeg si deg, Sasquatch.
Jeg hadde en alkoholisert mor som levde ut drømmene sine ved å kle meg ut,
melde meg på skjønnhetskonkurranser og gi meg slankepiller
slik at jeg kunne bli Miss California Quiznos 1999.
- Trist. - Quiznos, nam.
Nå lærer jeg bortskjemte små larver å steppe, som er meningsløst,
siden de kun kommer til å danse på en stang.
- Å nei! - Hva?
- Mamma! - Tenk stillere.
Beklager at vi kastet bort tiden din.
Det er ikke bortkastet om du dreper meg.
Ha en fin dag.
Ok, fremtidige spiseforstyrrelser. Tilbake til arbeidet.
QUIZNOS
I en telepatisk verden kan man snakke med mat i munnen.
- Flott. - Se her.
I en telepatisk verden kan man snakke med mat i munnen.
Ja, jeg skjønner.
- Hei. - Hvor har dere vært?
- Vi må finne en vei inn på Caltech. - Beklager, vi hadde sex.
- Stuart. - Jeg ville ha tenkt det.
- Jeg trenger ikke å høre mer. - Det var utrolig.
- Jeg visste hva hun ønsket. - Det var flott.
Ingen spørsmål, ingen unnskyldninger.
Dere vil ikke tro hva jeg endelig fant.
Ja, det gjorde du.
- Hva er planen? - Det er enkelt.
Vi bryter oss inn i ingeniøravdelingen og stjeler komponentene.
Enkelt, du liksom. Vi kan ikke bryte oss inn.
Og selv om vi kunne det, vet vi ikke hva vi ser etter.
Og selv om vi visste det, kan vi ikke sette det sammen.
Om vi setter det sammen, kan vi ikke bruke det.
Og selv om vi løser alt det,
vet vi ikke hvor vi skal.
- Noen spørsmål? - Nei, jeg tror vi har oversikt.
Hvor lenge skal vi fortsette?
Man kan ikke lure noen i en verden med telepati.
- Det må finnes en måte. - Bert, tenk på et kort.
- Kløver tre. - Kløver tre.
La meg prøve igjen.
- Hjerterknekt. - Bert, stopp!
Vi må finne en måte å skjerme tankene våre på.
Som Magnetos hjelm.
Herregud, mer tegneserie-greier. Noen må drepe meg.
- Gjerne. - Gid jeg kunne.
Jeg holder ham fast.
Veldig bra. Skam dere.
Jeg mener ikke Magnetos hjelm, men en slags telepatiblokkering.
Vi kan meditere. Dempe apehjernen.
- Verdt et forsøk. - Ok, flott.
- Jeg er med. - Hvorfor ikke?
Lukk øynene og følg pusten.
Inn. Ut.
Dette er dumt. Jeg klarer ikke dette.
To yogatimer og plutselig er jeg Deepak Chopra.
Jeg har ikke hatt god avføring siden kuverdenen.
Universreiser er ikke bra for fordøyelsen.
Reising er alltid tøft.
Jeg spiste chili på en pølse. Og jeg tenkte: Dette er sprøtt.
Men det er ikke sprøtt, for det er godt.
Jeg er ikke tankene mine, og min grunnleggende natur er kjærlighet.
Og jeg elsker linbukser med snor.
Lady Macbeth, Lady og Landstrykeren.
Mine damer og herrer, jeg prøver å ikke prompe.
- Pust inn. - Faren min eide en Datsun.
"Huttetu. Her lukter så kristenmanns blod."
- Hvor kom det fra? - Jeg glemte å hente klær på renseriet.
Vi tar en pause fra meditasjon. Hva annet har vi?
- Dette vil ikke fungere. - Har du en annen tankeblokkeringsidé?
Jeg trodde ikke det.
Én, to, tre og...
Vi hørte på den i bilen. Man får den på hjernen.
Jeg får det hele tiden.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
Husker du at vi var her forleden?
Jeg tar så mange medisiner at jeg ikke husker noe.
Ja. Hyggelig å se deg igjen.
Uansett, David Salzberg ved UCLA
ba oss ta med dette til ingeniørlaben.
- Opp trappen, ned gangen. - Takk.
- Ingeniørlaben skal være her nede. - Aner du hva vi ser etter?
En grunnleggende vekselimpedans-kontrollkrets.
Jeg kommer bare med svada.
Fort. Syng noe.
Det holder.
Hva faen?
Vi må dra.
Inn i dragsuget deres!
Unna vei.
- Kan vi snakke om dette? - Brenn forskeren! Brenn forskeren!
Nam.
- Hvem er du? - Hvem er du?
- Vent litt. - Et øyeblikk.
- Fortsett. - Ok.
- Hvem er du? - Hvem er du?
- Jeg spurte først. - Greit, fortell.
- Dette vil ta en stund. - Ja.
Er du meg-en som kom til tegneseriebutikken?
Jeg trodde du var meg-en som kom til meg i butikken.
Greit, før vi går videre,
vil jeg bare påpeke at du er en kjekk kjeltring.
Takk det samme.
Vi har ikke tid til dette. Vi må redde universet.
Hvem må vel ikke det?
En alternativ versjon av meg sa at jeg er den eneste som kan fikse ting.
Han løy, for...
- Vi har enheten. - Det har vi også.
Nå sitter vi fint i det.
Slik jeg ser det, fins det et par muligheter.
Kom med det, bror.
Stuart fra det andre universet stolte ikke på den første Stuart,
så han sendte også en Stuart fra et annet univers
- på samme oppdrag for sikkerhets skyld. - Det er smart.
- Eller... - Nok prat!
Mens vi krangler, står virkeligheten i fare for å kollapse!
Ta enheten.
Ikke gjør dette vanskelig.
- Hvorfor slapp du? - Jeg kødder ikke med den fyren.
Vi må følge etter!
Hva nå?
Jeg kan spise.
- Nei takk. - Trykk på bryteren! Trykk på bryteren!
Nå drar vi!
Å nei.
Dette var "kneggativt".
Hei sann.
Tekst: Iyuno