- Čo to robíš? - Čo?
Ješ môj fikus.
Naozaj? Je fakt dobrý.
Odhliadnuc od toho, že veta "ješ môj fikus“ znie dvojzmyselne,
ješ jeho fikus.
Je výborný. Ochutnaj.
Čo? Nie. Nie.
Čo...
Vonia veľmi dobre.
Odhryzni si.
- Panebože! - Však?
Toto je neuveriteľné!
- Čo sa deje? - Musíš ho ochutnať.
- Žartuješ. - Ochutnaj ho.
Najlepšia vec, akú som si kedy strčil do úst.
A to som si tam strčil už kadečo.
Asi viem, čo sa deje.
Ja ti poviem, čo. Toto je tá naj...
- Čo sa deje? - Myslím, že je z teba prežúvavec.
Čo že je z nej?
"Ľudské telo je zázrak.
Máme štyri žalúdky. Ako naši predkovia, kravy."
To je absurdné. Ako môžeme byť potomkovia...
kráv?
Tento vesmír je hlúpy. Stlač to tlačidlo a poďme.
Mňam!
NEPRESKAKUJTE!
BOLI SME INFORMOVANÍ
ĽUDIA HĽADAJÚ SKRYTÉ ODKAZY
V NAŠICH ÚVODNÝCH TITULKOCH
LEN STRÁCATE ČAS
NEMÁTE TU ČO VIDIEŤ
LEN PEKNÚ GRAFIKU
A SUPER PESNIČKU
AKO STUART NEZACHRÁNIL VESMÍR SPOILER: KUKURICA JE LAHODNÁ
Trochu som pátral a zistil som, že tento vesmír
je dosť podobný tomu nášmu pred apokalypsou.
Je tu ale pár rozdielov.
V bejzbale neplatí pravidlo o pálkarovi
a nemajú tu tenisky Skechers Slip-Ins.
To je škoda.
Nevynechal si ešte niečo?
Počkaj. Aha, dobre.
John Cougar je stále John Cougar.
Nevrátil sa k menu Mellencamp.
Mám štyri žalúdky a prežúvame ako kravy.
Aspoň lepšie spracujeme potravu.
Takže, máme tu lipnicu lúčnu.
- To je pre mňa. - Vonia lahodne.
- Kto mal kostravu trstinovú? - Ja.
- Bermudská tráva pre pána. - Ďakujem.
- A ďatelinu pre dámu. - Ďakujem.
Dobrú chuť.
Počujte, niečo vám navrhnem.
Čo keby sme zostali v tejto realite?
Už nechceš zachrániť vesmír?
Viem, že som chcel, ale povedzme si úprimne.
Bolo niekomu z nás jasné, ako to chceme urobiť?
- Ani nie. - Presne. Nie je to tu dokonalé,
ale nie sú tu diabolské počítače, nikoho neupaľujú na hranici.
Vážne tu chceš ostať?
Prečo nie? Ten hlúpy stroj nevieme ovládať.
A každé miesto, kam prídeme, je nebezpečné.
To minulé bolo fajn.
Oženil som sa so ženou, podľa ktorej som bol krásny.
Áno. A potom vypukli veľké nepokoje a museli sme utiecť.
Každá ruža má tŕne, Stuart.
Ktovie, ako chutí ruža.
Ďakujem.
Chutilo vám?
- Áno. Bolo to lahodné. - Výborné.
Máte miesto na dezert? Šéfkuchárovi prišla kukurica.
Kukurica? Chcete nás vykŕmiť?
Trochu. Ale oplatí sa.
Fajn. Jednu veľkú kukuricu pre náš stôl.
- Čo by sme v tomto svete robili? - Ja by som mal obchod s komiksmi.
- Ty by si pracovala so mnou. - Bert by bol geológ a Kripke kretén.
Kretén je skôr záľuba ako povolanie.
Možno by sme sa mohli vziať.
Žiadaš ma...
o ruku?
Podľa toho,
či povieš áno.
Vždy som snívala o tejto chvíli, ale bez zvratkov v ústach.
Nechcel som ťa zatlačiť do kúta.
Porozmýšľaj o tom.
- Dobrú chuť. - Ďakujeme.
- To bolo skvelé. - Áno.
A ty si uprostred toho zabučala?
Áno. Vďaka tebe.
To bude tou vegetariánskou stravou. Mám viac energie.
To teda máš. Vyhladla som.
Nedáš si seno? Mám nejaké seno.
Áno, sem s ním.
Rozmýšľala som nad tým, čo si vravel.
A?
Mohli by sme tu byť šťastní.
Ľudia sú milí, jedlo je skvelé, a zdravotníctvo super.
O dôvod viac mať tu domov.
Prepáč.
- Áno? - To som ja a Kripke. Môžeme vojsť?
Teraz nie je vhodný čas.
Alebo poďte.
- Nechceme byť v Kravskom meste. - Prečo nie?
V tých ostatných vesmíroch nám bolo dobre.
V troch z nich som mal sex.
Jeden z nich bol s Garym, ale je to štedrý milenec.
Ak nechcete využiť to zariadenie, my by sme radšej vyrazili.
Skúsime šťastie inde.
Čo povieš? Zoberú si ten stroj a zostaneme tu navždy.
Mne to nevadí.
- Je len váš. - Ďakujeme.
Takže...
asi sa rozlúčime.
Asi áno.
Pozrite, viem, že som nebol ten najlepší kamarát.
A?
A čo?
- Zbohom, Kripke. - Dobre.
- Maj sa, Bert. - Ahojte.
Budú mi chýbať.
Aj mne.
- Myslíš, že ešte zabučím? - Môžeme to zistiť.
Vieš, čo robíš?
Som predsa svetoznámy fyzik.
Dokážem bez problémov prechádzať medzi-dimenzionálnymi realitami.
- Bert, prestaň kričať. - Padáme rovno do záhuby!
Vidíš tam dno?
- Nie. - Čo to znamená?
Že nakoniec spadneme a zahynieme?
Alebo nie!
Tak čo teraz?
Ja neviem, premyslime si to!
- Máš niečo? - Nie!
Začneme zase kričať?
Asi áno.
Rozhodli sme sa správne?
Myslím, že áno. Je to krásny svet.
Áno.
- Soľ na lízanie. - To bude dobrota.
Dve, prosím.
Lahoda.
- Cítim morskú soľ? - Himalájsku.
Áno.
Cítim tú horu.
Ľudia, počúvajte ma! Vesmír sa rúti do záhuby!
Už nám neostáva veľa času!
Musíme konať, kým nie je neskoro.
Nikto nie je v bezpečí!
Pokojne ma ignorujte, ale ani vy sa tomu nevyhnete!
Blíži sa koniec sveta, ľudia!
- To je Raj. - Tu nie je mŕtvy. To je fajn.
Takto chcete pokračovať? Žiť tie vaše bezvýznamné životy?
Postihne to aj vás! Postihne to vás všetkých!
- Raj. - Čo je?
- Čo tu robíš? - No, čo asi robím?
Úprimne? Volá sa paranoidná schizofrénia.
Hneď som späť.
Hovorí vám niečo galaxia GN-z11?
- Nie? - Nie.
Je to najvzdialenejšia galaxia, akú Hubblov teleskop zachytí.
A hádajte?
Netreba, je to rečnícka otázka.
Celá tá vec je zrazu fuč.
Ako môže galaxia zmiznúť?
Si si istý, že na Hubblovom teleskope nie je nejaká šmuha?
Je to Hubblov teleskop! Nie sú na ňom šmuhy!
Šmuhy sú na všetkom.
Počúvajte ma. Nie je to len GN-z11.
Je to aj Galaxia v Trojuholníku a proto-superkopa Hyperion.
- Ale nie. - Prečo "ale nie"?
Lepšie ako "ach jaj".
Snažil som sa všetkým zavolať a varovať ich.
Laboratórium prúdového pohonu, NASA, Biely dom.
Viete, čo mi povedali? Že som blázon.
Vážne? Kričal si na pani, ktorá v Bielom dome dvíha telefón,
že sa blíži koniec sveta a ona ťa nebrala vážne?
Celé hviezdne sústavy na okraji vesmíru
v jednom okamihu miznú.
To znamená...
Prepáč, je to len šmuha.
Znamená to, že úplne všetko, čo poznáme a milujeme, zmizne.
- Koľko času nám zostáva? - Veľmi málo.
Tristo až štyristo rokov.
Kamoš.
Aj keby si mal pravdu, budeme mŕtvi. Koho to trápi?
Poviem ti, koho to trápi!
Vaše pra pra pra pra pra pra pra pra pra
pra pra pra pra pra pravnúčatá.
Počkať. Ešte jedny "pra".
Pravnúčatá.
Ešte sme sa nerozprávali...
- o založení rodiny. - Možno by sme mali.
Čas beží.
Nechápete to?
Prichádza koniec vesmíru a my s tým nemôžeme nič urobiť.
- Nič? - Vôbec nič.
Dobre. Tak...
- Rád som ťa videl. - Aj ja teba.
Veľa šťastia s tým všetkým.
- Vďaka. - Iste.
Celé ľudstvo zahynie!
Stlač to tlačidlo! Dostaň nás odtiaľto!
Áno, iste.
Doriti!
Nevyšlo to.
Ja viem. Preto, "doriti".
Chceš si zahrať hru?
Čože?
Vieš, aby sme zabili čas.
Žartuješ?
Keď som bol malý,
tak sme na rodinných výletoch s mamou hrali hru "20 otázok".
Nebudem hrať "20 otázok", keď padáme do nekonečnej prázdnoty!
Dobre.
Dobre, srať na to. Mám jednu.
Super. Je to na niečo jedenie?
Nie.
Vzdávam sa.
- Ty si nezamkol? - Myslel som, že áno.
Už je načase.
- Čo tu robíš? - Čo myslíš?
Čakám tu na teba.
- Stuart? - Áno?
Prepáč, hovor.
Denise, už som ti spomínal moje druhé ja.
- Ahoj. - Ahoj.
Mohol by si mi vysvetliť, prečo si dal ten stroj Leonarda a Sheldona
Bertovi a Kripkemu?
No, my sme sa rozhodli zostať tu.
Aha, dobre! Super! "Rozhodli sme sa zostať tu."
Skvelé. "Už nemusím zachrániť vesmír.
Môžem byť poondiaty prežúvavec“.
Tvoje druhé ja je debil.
Dobre.
Vysvetlím vám to čo najjednoduchšie.
Pretože si na kvantovej úrovni
prepojený s prvotnou udalosťou divergencie...
Si neoddeliteľne spätý
s možným vyriešením fragmentácie multivesmíru.
Chápete ma?
Si jediný, kto môže zachrániť vesmír.
- No, ale možno nechcem. - Musíš!
Nemôžem hovoriť s niekým iným?
S mojím nadriadeným? Ja som projekcia z reality, ktorá sa rúca.
Myslíš si, že mám nadriadeného?
Možno nie, ale určite ti niekto povedal, o koľkej máš dnes prísť.
Pozri, aj keby som chcel zachrániť vesmír,
to zariadenie už nemám.
Tak objednaj ďalšie!
Ako môže byť ďalšie? Ako sa môže diať tento rozhovor.
Nepočúvaš!
Mám plné zuby toho stroja Leonarda a Sheldona
a aj preskakovania medzi vesmírmi. Aj teba!
Hlavne teba.
Nie.
Porozprávame sa.
V siedmom ročníku som mal učiteľa,
pána Morinelliho.
Práve on ma inšpiroval k založeniu geologického krúžku.
Spočiatku sa veľmi neuchytil.
Boli sme v ňom len ja, Karen Hartmanová Larry O'Malley a jeho brat dvojča.
Už si nepamätám jeho meno.
Rýmovalo sa s "Larry".
Bolo to niečo ako Barry,
alebo Harry...
Kristepane. Nech už spadnem na zem.
Gary! Gary O'Malley. To je ono.
Vedel som, že si spomeniem.
Shrub Hub.
To dáva zmysel.
Shrub Hub.
- Kto má chuť na japonské jedlo? - Ja!
Jediná nevýhoda štyroch žalúdkov je to,
že som stále hladný.
Veď toto!
Bonsaj.
Sójová omáčka? Ďakujem.
Myslíš si, že robím chybu,
keď sa vykašlem na
záchranu vesmíru?
Môj názor nie je dôležitý. Čo si myslíš ty?
Keby som to robil dobrovoľne.
Ale nerobím, takže nemám pocit, že je to chyba.
Žijem vlastný život a robím vlastné rozhodnutia.
Dobre.
Navyše, štyristo rokov sa aj tak nič nestane.
To je fakt.
V nekonečnom množstve vesmírov by zomrelo nekonečne veľa ľudí
a ani by sa nenarodilo nekonečne veľa ľudí.
- Ale prečo je to môj problém? - Nie je.
- Ďakujem. - Iba ak by si chcel.
- Mal by som to urobiť? - To som nepovedala.
Denise, ja nie som hrdina.
Som neúspešný umelec, ktorý vlastní obchod s komiksmi.
Som až taký lúzer, že v každom vesmíre vlastním obchod s komiksmi.
Súhlasím.
Môžeš nesúhlasiť.
Stuart, toto je tvoje rozhodnutie.
Ale hrdinom sa môže stať ktokoľvek, kto sa snaží zlepšiť život iným.
A ako si podotkol, týkalo by sa to všetkých ľudí, ktorí existujú,
alebo budú existovať v každom vesmíre.
Ak to urobím, môžeme skončiť v oveľa horšej situácii,
než v akej sme teraz.
Neexistujú zlé situácie, pokiaľ som s tebou.
Tvoj žuvanec chutí skvelo.
Aj tvoj, láska.
- Stuart Bloom? - Áno, pane.
Podpíšete to?
- Gary! - Odmalička.
Denise, pozri sa, to je Gary.
- Vidím. - My sa poznáme?
V inom vesmíre sme boli manželia. Nevyšlo to.
A existuje aj iná verzia teba, ktorá poznala inú verziu jej.
Ale je mŕtvy.
Neznášam túto prácu.
- Aha, k stroju je aj návod. - Vážne?
A aj záruka.
"Gratulujeme k zakúpeniu
medzi-dimenzionálneho prepravného zariadenia".
Má aj bluetooth.
Ak ten stroj vzali Bert a Barry, ako to, že existuje ďalšie?
Pozriem sa.
"Nepoužívajte v blízkosti vody".
"Pozor, obsahuje malé časti, hrozí riziko udusenia".
Tu to máme.
"Toto je kvantová ozvena pôvodného zariadenia.
Zároveň existuje aj neexistuje,
a po aktivácii splynie s pôvodným zariadením".
Už sa nič neopýtam. Poďme.
Ešte jedna vec. Kyle. Trevor.
O cjvíľu opustíme tento vesmír.
Pretože mojou úlohou je zabrániť zničeniu samotnej reality.
- Dobre. - Áno, jasné.
Vy nemáte otázky?
Ja jednu mám.
Na tomto Batmanovi 608 je škvrna od vody.
Dostanem aj zľavu?
Nie. Majte sa.
Môžeš si ho zobrať.
Dobre, dobre. Prestaň.
"Prestaň"?! Zbláznil si sa?!
Čo sa deje?
Padáme!
Áno, to vieme! Čo je toto za vesmír?!
Do ďalšieho vesmíru sme sa nedostali!
Asi sme uviazli medzi vesmírmi!
Čo existuje medzi vesmírmi?
Podľa mňa to bude niečo ako medzi-dimenzionálna hrádza.
Predstav si to, ako keby si trčal medzi guľami jedného vesmíru
a riťou druhého vesmíru.
Si nechutný! Dostaň nás odtiaľto!
Snažili sme sa. Stroj nefunguje.
Lebo nie ste vyvolení na záchranu vesmíru!
Aha, a ty si?
- Denise, povedz mu to! - Je to tak! Je to on!
Predstav si ma ako Nea, alebo ako Ježiška!
Ježiško? Vážne? Stlač to tlačidlo!
Všetko vyzerá normálne.
Čo si povedal?
Že všetko vyzerá normálne.
Nehýbu sa ti ústa.
Ani tvoje.
Myslím, že si navzájom počujeme myšlienky.
To bude pre mňa veľký problém.
Prečo?
- Čo prečo? - Prečo to bude veľký problém?
Moja matka ma kúpala až do dvanástich.
Dočerta!
Sedel som na wc a gule sa dotýkali vody. Nahováram si, že v záchode bol príliv.