- Most mit csinálsz? - Miért?
A fikuszomat eszed.
És tényleg! Tök fincsi!
Eltekintve attól, hogy "a fikuszomat eszed" hülyén hangzik,
a fikuszát eszed.
Isteni! Tessék!
Mi? Nem! Nem!
Mi?
Az illata finom.
Kóstold meg!
- Ó, te jó ég! - Ugye?
Hisz ez őrült finom!
- Hogy mi van? - Kóstold meg!
- Hülyéskedsz? - Egy falatot!
Ez a legjobb, amit valaha a számba vettem,
pedig volt "mál" benne minden.
Én már tudom, mi a helyzet.
Megmondom, mi a helyzet. Ez a leg...
- Mi történt velem? - Szerintem kérődzeni kezdtél.
Hogy mit kezdett?
"Az emberi test csodálatos.
Négy gyomrunk van, akár az ősünknek, a tehénnek".
Nevetséges! Hogy lehetne már az ősünk a...
tehén?
"Lemek". Hülye világba "kelültünk". Nyomd meg a gombot és menjünk...
Nyami!
NE UGORD ÁT!
TUDOMÁSUNKRA JUTOTT
HOGY REJTETT ÜZENETEKET KERESNEK
A FŐCÍMBEN
IDŐPAZARLÁS
NINCS ITT SEMMI KÜLÖNÖS
CSAK CSICSÁS GRAFIKA
ÉS EGY VAGÁNY FŐCÍMDAL
STUART AZ UNIVERZUM ELLEN SPOILER: A KUKORICA ISTENI
Utánanéztem. Ez az univerzum
az apokalipszis előtt hasonlított a miénkre.
Néhány eltérés van.
A fociban nincs les szabály
és nem ismerik a mokaszint.
Hát ez gáz.
Nem hagytál ki valamit, "öleg"?
Lássuk csak... Megvan!
John Cougar itt is John Cougar.
És nem lett újra Mellencamp.
Négy gyomrunk van és kérődzünk.
Igen. Nem ciki, ha nyammogsz az ételen.
Tehát egy adag Kentucky perje...
- Én kértem. - Isteni az illata.
- Ki kért pázsitfüvet? - Én!
- Egy tarackos tippan... - Köszönöm.
- És a hölgynek lóhere. - Köszönöm!
Bon appetit!
Srácok, volna egy kérdésem.
Mi lenne, ha végleg itt maradnánk?
És az univerzum megmentése?
Nem tudom, Denise, most őszintén...
Tudjunk egyáltalán, hogy mit kellene tennünk?
- Nem igazán. - Ugye? Ez a világ sem tökéletes...
De nincs gonosz komputer, senkit nem égetnek meg.
Te komolyan maradni akarsz?
Miért ne? Még most sem tudjuk kezelni azt a hülye gépet,
és minden újabb világ veszélyes hely.
Az előző jó volt.
Majdnem hozzám jött egy lány, aki imádott.
Igen, aztán egy forradalom miatt menekülnünk kellett.
Nincsen rózsa tövis nélkül, Stuart.
Milyen lehet a rózsa íze?
Köszönöm!
Ízlett az ebéd?
- Csodálatos volt. - Nagyon finom volt.
Fér még magukba? Jött friss kukorica.
Hogy? Fel "akal" hizlalni?
Egy kicsit... De megéri!
Jó, egy nagyot "kélünk" az asztalnak.
Mit csinálunk, ha maradunk?
Én nyitok egy képregényboltot. Te besegítesz.
Bert geológus lesz, Kripke pedig seggfej.
A seggfejség csak hobbi a szakmám mellett.
Esetleg tarthatnánk egy esküvőt.
Ez egy...
lánykérés?
Attól függ, hogy...
akarod-e?
Mindig így képzeltem, csak kevesebb öklendezéssel.
Én nem akarlak zavarba hozni...
Csak gondold át.
- A kukorica. - Köszönjük!
- Csodálatos volt. - Igen.
Jól hallottam, hogy felbőgtél?
Igen. A gyönyörtől.
Nyilván a vega kaja hatása. Fittebb vagyok.
Az biztos. Meg is éheztem.
Kérsz szénát? Van itt széna.
Igen, kérek.
EGYSZERŰ SZÉNA
Agyaltam azon, amit mondtál.
És?
Boldogok lehetnénk itt.
Az emberek kedvesek, jó a kaja, és ingyenes a doki.
Itt otthonra lelhetnénk.
Bocs.
- Igen? - Mi vagyunk! Beszélhetnénk?
Nem érünk rá!
Vagy gyertek be.
- Nem jó ez a tehénvilág. - Miért nem?
Az előző világokban is boldogultunk.
Ötből "hálomban" tudtam szexelni,
és oké, az egyik "Galy" volt, de nagyon jó "szelető".
Ha nektek nem kell a gép,
akkor mi elmennénk.
"Szelencsét plóbálnánk".
Mit gondolsz? Gép nélkül örökre maradunk.
Én benne vagyok.
- Vihetitek. - Köszönjük!
Nos... Itt a búcsú ideje.
Úgy tűnik.
Figyi, tudom, hogy nem én voltam a legjobb "útitáls".
És?
És mi?
- Ég veled, Kripke! - Helló!
- Szia, Bert! - Csá!
Hiányozni fognak.
Igen.
- Van erőd még egy múhoz? - Talán derítsük ki!
Tudod kezelni?
"Öleg", én "elismelt" fizikus vagyok.
Nem jelent "ploblémát" a "pálhuzamos" világok közötti utazás.
FŐKAPCSOLÓ
- "Belt", ne üvölts! - A halálba zuhanunk!
Látod a talajt?
Nem.
És ez mit jelent?
Ha egyszer leérünk, akkor meghalunk?
Vagy nem.
Most mi lesz?
Nem tudom, gondoljuk át!
- Tudod már? - Nem!
Akkor üvölthetünk?
Miért is ne?
Remélem, hogy jól döntöttünk.
Szerintem igen. Ez egy szép világ.
Aha.
- Ó, sótömb! - Nyami-nyami!
FRISS ÉS FORRÓ SÓTÖMB
Két nyalás.
Imádom!
- Tengeri sót érzek? - Ez himalájai.
Igen.
Érzem a hegyet.
Emberek! Figyeljetek! Az univerzum összeroskad!
Fogytán van az időnk!
Cselekednünk kell, mielőtt túl késő lesz!
Senki nem ússza meg!
Persze, sétálj csak el, de neked is véged!
Már közel a vég, igen!
- Ez Raj! - Itt nem halt meg. De jó!
Azt hiszed, élheted a vacak életedet a vacak házadban?
Neked is véged! Mindenkit elér a vég!
Raj!
Mi az?
- Mi folyik itt? - Minek tűnik?
Innen paranoid skizofréniának.
Rögtön jövök.
GNZ-11 galaxis. Ismerős?
- Nem. - Nem.
A legtávolabbi galaxis, amit a Hubble távcső lát. És mi történt?
Ne tippelj! Költői kérdés.
- Az egész galaxis eltűnt! - Hogy tűnhet el egy galaxis?
Nem lehet, hogy csak piszkos lett a Hubble tükre?
Az a Hubble! A Hubble nem piszkos!
Bármi bepiszkolódhat.
Figyeljetek! Nem csak a GNZ-11 tűnt el.
A Triangulum-galaxis és a Hüperión proto-szuperklaszter is.
- Jaj, ne! - Miért mondod ezt?
Miért mondod ezt?
Már mindenkit felhívtam, aki számít.
JPL, NASA, a Fehér Ház...
Tudjátok, mit mondtak? Azt, hogy őrült vagyok!
Tényleg? A világvégéről óbégattál
a Fehér Ház telefonközpontosának, és nem vett komolyan a dög?
Az univerzumunk peremén teljes csillagrendszerek válnak semmivé
egy perc alatt.
- Ezek szerint... - Szerintem piszkos a távcső.
Ezek szerint már alig van időnk, mielőtt odavész minden, ami fontos.
- De mégis, mennyi időnk lehet? - Tényleg nem sok.
Három-négyszáz év?
Haver!
Addigra mi rég meghalunk! Kit izgat?
Kit izgat? Megmondom, haver!
Az ük-ük-ük-ük-ük-ük-ük-ük-ük-ük-ük-ük-
ük-ük-ük-ük ük-ükonokáinkat!
Ja nem, plusz egy ük.
Unokák?
Nem merült fel, hogy legyen...
saját családunk.
Talán ideje.
Ketyeg az óra.
Nem értitek? Közeleg a világvége, és semmit nem tehetünk ellene.
Semmit?
A világon semmit.
Értem. Hát...
- Örültem, Raj! - Viszlát, öreg!
Sok sikert ehhez!
Köszi!
Mind meg fogunk halni!
Nyomd meg a gombot! Tűnjünk el innen!
Ó, oké. Jó!
"Flancba"!
Nem működik.
Feltűnt. Tehát, "flancba"!
Játszunk valamit?
Mi?
Hogy teljen az idő.
Hülyéskedsz?
Gyerekkoromban ha elutaztunk, anyával mindig kvízeztünk út közben.
Nem fogok veled kvízezni, "amikol" épp a végtelenbe zuhanunk!
Hát jó.
Mindegy, te "kéldezel".
Oké. Ehető dolog?
Nem.
Akkor passz.
- Nem zártál be? - De, azt hittem.
Ideje volt.
- Mit keresel itt? - Szerinted?
Rátok vártam.
- Stuart? - Igen?
Bocs, beszélj csak!
Denise, ő a másik Stuart, akiről beszéltem.
- Szia! - Szia!
Elárulnád nekem, hogy miért adtad a Leonard-Sheldon gépet
Bertnek és Kripkének?
Mert úgy döntöttünk, maradunk.
Ó, remek! Csúcs! "Úgy döntöttünk, maradunk!"
Zsír! Nem mentem meg a világot, csak rágom a büfimet!
A másik Stuart egy pöcs.
Na jó.
Akkor most elmagyarázom nagyon egyszerűen.
Mivel kvantum-összefonódás van
közted és az elsődleges elágazási esemény között...
elválaszthatatlanul kötődsz a multiverzum szétesésének
lehetséges visszafordításához.
Érted, amit mondok?
Csak te mentheted meg a világot.
- Jó, hát, mi van, ha nem akarom? - De muszáj!
Beszélhetek valaki mással?
A főnök kell? Kivetülés vagyok egy szomszédos haldokló világból.
Szerinted van főnököm?
Valaki csak megmondta, mikor gyere, hogy találkozz velünk.
Nézd! Ha meg is akarnám menteni a világot, Berték elvitték a gépet.
Akkor vegyél másikat!
Hogy lehet belőle másik? Szerinted mégis hogy kerültem ide?
De nem figyelsz, öregem!
Unom a Leonard-Sheldon gépet és az új világokat.
És téged! Főleg téged.
Hagyd!
Beszélek veled.
Hetedikben...
volt egy tanárom, Mr. Marinelli.
Ő mondta, hogy indítsak geológia klubot.
Az elején nem volt sikeres.
Én voltam, Karen Hartman, Larry O'Malley... Neki volt egy ikre.
De már nem tudom a nevét.
Rímelt a Larryre.
Talán Barry?
Vagy Harry?
Istenem, csak zuhanjunk "mál" le!
Gary! Gary O'Malley! Ő volt!
Tudtam, hogy beugrik!
KÉPREGÉNYKÖZPONT
Vega büfé.
Logikus.
Vega büfé.
- Ki kér finom japán vacsit? - Én, én!
Egy hátránya van a négy gyomornak,
hogy folyton csak ennék.
Igen.
Bonszáj!
Szójaszósz? Köszi!
Lehet, hogy rossz döntés volt
végül nemet mondani
az univerzum megmentésére?
Ne tőlem kérdezd. Szerinted?
Talán, ha én akartam volna,
de hát nem. Szóval nem érzem úgy, hogy hibáznék.
Ez az én életem és az én döntésem.
Értem.
Amúgy sem történik még semmi évszázadokig.
Igaz.
Persze végtelen számú áldozat lesz, meg sem születnek
végtelen számú világok sorában.
- De mi közöm hozzá? - Ez nem a te gondod.
- Köszönöm! - Csak ha akarod.
- Szerinted vállaljam? - Azt nem mondtam.
Denise, nem vagyok hős. Csak egy csóró, bukott művész egy képregénybolttal.
Akkora kudarc vagyok, hogy minden világban képregényt árulok.
Nem vitatom.
Azért jól esne.
Stuart! Ez a te döntésed.
De szerintem bárki lehet hős,
aki másokon akar segíteni.
És ahogy mondtad, jelenleg az összes létező
és születendő emberről van szó az összes létező univerzumban.
Ha vállalom, sokkal rosszabb helyzetbe kerülhetünk a jelenleginél.
Nekem minden helyzet jó, amíg veled vagyok.
Fincsi a büfid.
A tied is, bébi.
- Stuart Bloom? - Én vagyok az.
Aláírná?
- Gary! - Egész nap.
Denise! Nézd! Gary az.
- Tényleg. - Ismerjük egymást?
Egy másik világban a férjem voltál. Nem volt tartós.
Máshol egy másik verziód egy másik Denise-szel volt.
- Aha. - De meghalt.
Én felmondok.
- Nézd, használati utasítás! - Jé, tényleg?
És garancia!
"Gratulálunk a saját interdimenzionális transzporteréhez".
Ó! Ez Bluetooth-os!
Ha Berték elvitték a másik gépet, ez mit keres itt?
Pillanat...
"Ne érje víz!"
"Vigyázat, fulladásveszély!"
Oké, ez lesz az!
"Ez az eredeti gép kvantum-replikája.
Egyszerre létezik és nem létezik,
és ha aktiváljuk, összeolvad az eredetivel."
Inkább nem kérdezek semmit. Menjünk!
Még valamit. Kyle! Trevor!
Mi lelépünk ebből a világból.
Meg kell gátolnom, hogy a valóság szövete végleg elpusztuljon.
- Oké. - Persze. Jó.
Fiúk, nincs további kérdésetek?
Nekem van egy. A Batman 608-as itt foltos lett.
Esetleg odaadod olcsóbban?
Nem. Csá, srácok!
Szerintem csak vidd el.
Oké, oké. Elég lesz már!
Elég lesz? Megőrültél?
Mi ez az egész?
Éppen zuhanunk!
Igen, az feltűnt! De miféle világban vagyunk?
Szerintem nem jutottunk el egy másik világig.
Éppen a világok között vagyunk.
Mi a franc van a világok között?
Szerintem ez egy interdimenzionális rés.
Mintha az egyik világ golyói és egy másik segglyuka között lennénk!
Undorító vagy! Menjünk már innen!
Már próbáltuk, de nem működik a gép.
Mert nem nektek kell megmenteni a világot!
Mert neked kell?
- Denise! Mondd el! - Ő a kiválasztott!
Olyan vagyok, mint Neo! Vagy talán Jézus!
Ó, Jézus, tényleg? Nyomd már meg a gombot!
Itt minden rendben.
Mit mondtál?
Hogy itt minden rendben.
De nem mozog a szád.
A tiéd sem!
Halljuk egymás gondolatait.
Akkor "malha" nagy gondban leszek.
Miért?
- Mit miért? - Miért leszel nagy gondban?
Anyám tizenkét éves koromig fürdetett.
Basszus!
Magyar szöveg: Laki Mihály Iyuno