Što radiš? -Što?
Jedeš moj fikus.
Vidi to. Stvarno je fino.
Zanemarimo li činjenicu da "jedeš moj fikus" zvuči prljavo,
jedeš njegov fikus.
Fino je. Kušaj.
Što? Ne. Ne.
Što?
Fino miriše.
Zagrizi.
Moj Bože! -Zar ne?
Ovo je nevjerojatno!
Što se događa? -Moraš ovo kušati. -Šališ se. -Samo kušaj.
Ovo je nešto najbolje što sam stavio u usta, a stavio sam koješta.
Mislim da znam što se događa. -Reći ću ti što se događa. Ovo je naj...
Što se događa? - Mislim da preživaš.
Preživa?
"Ljudsko je tijelo čudo.
Imamo četiri želuca, baš kao i naši preci krave."
To je smiješno. Kako možemo biti potomci...
Krava? -U redu. Ovaj je svemir glup. Pritisni taj gumb i krenimo...
Mljac!
NE PRESKAČI!
OBAVIJEŠTENI SMO
DA LJUDI TRAŽE SKRIVENE PORUKE
U NAŠOJ UVODNOJ ŠPICI
TRATITE VRIJEME
OVDJE SE NEMA ŠTO VIDJETI
SAMO ATRAKTIVNA GRAFIKA...
I COOL PJESMA
STUART NE USPIJEVA SPASITI SVEMIR "SPOILER": KUKURUZ JE UKUSAN
Malo sam istraživao i ispada
da je ovaj svemir prilično blizak našem prije apokalipse.
Nekoliko razlika.
Bejzbol nema pravilo određenog udarača i nemaju slip-in "Sketchersice".
Baš šteta.
Zar nisi nešto izostavio?
Da vidim. Dobro.
John Cougar i dalje je John Cougar. Nije vratio prezime Mellencamp.
Imamo četiri želuca i preživamo.
Preživanje. To više nije samo za doručak.
U redu, imamo livadnu vlasnjaču.
To je za mene. - Divno miriše.
Tko je naručio trstikastu vlasulju? -Ja.
Prstasti troskot za gospodina. -Hvala.
I djetelina za damu. -Hvala.
"Bon appétit."
Hej, ljudi. Imam prijedlog.
Zašto ne ostanemo u ovoj stvarnosti?
A spašavanje svemira?
Znam, ali budimo iskreni.
Je li komu od nas jasno kako bi to funkcioniralo? -Ne baš.
Da. A ovo mjesto nije savršeno.
Ali nema zlih računala i nikoga ne spaljuju na lomači.
Stvarno želiš ostati?
Zašto ne? Ionako ne znamo upravljati tim glupim strojem.
Kamo god odemo, ispadne opasno.
Zadnje je mjesto bilo lijepo.
Bio sam oženjen ženom koja je mislila da sam lijep.
Da. A onda je došlo do nasilnih nereda i morali smo bježati glavom bez obzira.
Svaka ruža ima trnje, Stuarte.
Pitam se kakvog je okusa ruža.
Hvala.
Kako je sve bilo?
Savršeno. -Jako fino.
Imate li mjesta za desert? Chef je nabavio kukuruz.
Kukuruz? Pokušavate nas utoviti?
Malo. Ali isplati se.
U redu. Jedan veliki kukuruz za stol.
Što bismo radili ako ostanemo?
Vodio bih striparnicu. Ti bi radila sa mnom.
Bert bi bio geolog, a Kripke šupak.
Šupak je više hobi nego poziv.
Možda bismo se čak mogli i vjenčati.
Ti me to...
Prosiš?
Ovisi. Je li...
Prihvaćaš?
Oduvijek sam zamišljala ovaj trenutak, ali s manje bljuvotine u ustima.
Nisam te htio staviti pred gotov čin.
Samo razmisli.
Uživajte. -Hvala.
To je bilo sjajno. -Da.
Usred toga, jesi li zamukala?
Jesam. Natjerao si me da zamučem.
Mislim da je zbog vegetarijanske prehrane. Poletniji sam.
Jesi. Ogladnjela sam.
Hoćeš sijeno? Imam sijena.
Da, daj.
KLASIČNO SIJENO
Razmišljala sam o onome što si rekao za večerom. -I?
Mislim da bismo ovdje mogli biti sretni.
Ljudi su ljubazni, hrana je odlična, a čujem da je zdravstvena skrb izvrsna.
Razlog više da se ovdje skrasimo.
Oprosti.
Da? -To smo ja i Kripke. Možemo li razgovarati?
Nije dobar trenutak.
Ili samo uđite.
Ne želimo ostati u Kravogradu. -Zašto ne?
Dobro nam je išlo u drugim svemirima.
Seksao sam se u trima od pet.
Priznajem, jedanput s Garyjem, ali bio je vrlo velikodušan ljubavnik.
Ako nećete upotrebljavati Leonard-Sheldonov uređaj,
mi bismo krenuli. - I okušali sreću negdje drugdje.
Što misliš? Uzmu li stroj, ostajemo ovdje zauvijek.
Meni je to u redu.
Vaš je. -Hvala.
Izgleda da se opraštamo.
Izgleda.
Čujte, znam da nisam bio najbolji suputnik.
I?
I što?
Zbogom, Kripke. -U redu.
Bok, Bert. -Bok.
Stvarno će mi nedostajati.
Da.
Imaš li snage za još jedan "mu"? - To možemo saznati samo na jedan način.
Znaš li što radiš?
Ja sam svjetski poznati fizičar.
Sasvim sam sposoban za interdimenzionalna putovanja.
GLAVNI PREKIDAČ
Bert, prestani vrištati. - Ali ginemo u padu!
Vidiš li dno?
Ne. -Što ti to govori?
Da ćemo kad-tad poginuti u padu?
Ili ne!
Što sad?
Ne znam, razmislimo!
Išta? -Ne!
Nastavljamo vrištati?
Da, valjda.
Nadam se da smo donijeli pravu odluku. - Mislim da jesmo. Ovo je divan svijet.
Da.
Solište! -Dođi mamici.
VRUĆE I SVJEŽE SOLIŠTE
Za dvoje, molim.
Ajme, kako je dobro.
Je li ovo morska sol? -Himalajska.
O, da.
Okus planine.
Svi, slušajte me! Svemir se urušava!
Vrijeme nam istječe!
Moramo nešto poduzeti prije nego što bude prekasno.
Nitko nije siguran!
Slobodno me ignorirajte, ali dolazi po vas!
Bliži se kraj svijeta, narode!
To je Raj. - Ovdje nije mrtav. Lijepo.
Mislite da možete nastaviti živjeti svoje male živote u kućicama?
Dolazi po vas! Dolazi po sve vas!
Raj. -Što?
Što radiš? - Na što ti ovo nalikuje?
Iskreno, na paranoidnu shizofreniju.
Odmah se vraćam.
Jeste li čuli za galaktiku GN-z11?
Ne? -Ne.
To je najudaljenija galaktika vidljiva Hubbleovim teleskopom, i pogodite što?
Retoričko pitanje.
Cijela je prokleta stvar nestala. - Kako galaktika može nestati?
Možda je zbog prašine na Hubbleovu teleskopu?
Hubble nema prašine!
Svagdje ima prašine.
Slušajte me, nije samo GN-z11.
Isto se dogodilo galaktici Triangulum i protosuperklasteru Hyperion.
O, ne. -Zašto "o, ne"? - "Juhu" je zvučalo pogrešno.
Pokušao sam sve nazvati i upozoriti.
JPL, NASA-u, Bijelu kuću.
Znate što su mi rekli? Da sam lud.
Stvarno? Urlao si da se svemir bliži kraju ženi
koja se javlja na telefon u Bijeloj kući i nije te shvatila ozbiljno?
Cijeli zvjezdani sustavi na rubu svemira nestaju.
Što znači... -Oprosti, mislim da je prašina.
Znači da će sve što znamo i volimo uskoro nestati!
O koliko vremena govorimo? -Ne puno.
Tristo do četiristo godina.
O, prijatelju. Čak i ako imaš pravo, svi ćemo biti mrtvi. Koga briga?
"Koga briga"? Reći ću ti koga briga!
Tvoje praprapraprapra- prapraprapraprapra-
praprapraprapraprapraunuke.
Ne, još jedan "pra".
Praunuke.
Nismo još razgovarali o osnivanju...
Obitelji. -Možda bismo trebali.
Sat otkucava.
Zar ne shvaćate? Svemir propada i mi tu ne možemo ništa.
Ništa? -Ama baš ništa.
Dobro. Onda...
Bilo mi je drago. -Također.
Sretno s ovim.
Hvala.
Svi ćemo umrijeti!
Pritisni gumb! Izvuci nas odavde!
O, super, da!
Sranje!
Nije upalilo.
Znam. Stoga, sranje.
Jesi li za igru?
Što?
Da nam prođe vrijeme.
Šališ se?
Na putovanjima autom u djetinjstvu mama i ja igrali smo Dvadeset pitanja.
Neću igrati Dvadeset pitanja dok padamo kroz beskrajnu prazninu!
U redu.
Ma dobro, imam jedno.
Super. Je li nešto što se jede?
Ne.
Odustajem.
Nisi li zaključao vrata? - Mislio sam da jesam.
Napokon!
Što radiš ovdje? - Što misliš? Čekam tebe.
Stuart? -Da?
Oprosti, izvoli.
Denise, ovo je onaj drugi ja o kojemu sam ti govorio.
Hej. -Hej.
Hoćeš li mi objasniti zašto si dao Leonard-Sheldon uređaj Bertu i Kripkeu?
Odlučili smo ostati ovdje.
U redu. Cool! "Odlučili smo ostati ovdje.
Super. Ne moram spasiti svemir. Mogu samo preživati."
Drugi ti pomalo je šupak.
Dobro.
Znate što? Objasnit ću što jednostavnije mogu.
Budući da si upleten
u primarni incident divergencije na kvantnoj razini...
Neraskidivo si vezan za potencijalno rješavanje fragmentacije multiverzuma.
Kužiš me?
Ti si jedini koji može spasiti svemir.
Da, pa možda ne želim. -Moraš! - Mogu li razgovarati s nekim drugim?
Mojim šefom? Ja sam projekcija iz kolabirajuće susjedne stvarnosti.
Zvuči li ti da imam šefa?
Netko ti je sigurno rekao u koliko sati radiš.
Čak i kad bih htio spasiti svemir, više nemam taj uređaj.
Naruči drugi!
Kako može postojati drugi? - Kako se ovaj razgovor može događati?
Ne slušaš me.
Završio sam s Leonard-Sheldonovom napravom i skakanjem kroz svemire.
I s tobom! Najviše s tobom!
Nemoj.
Dopusti da razgovaram s tobom.
U sedmom razredu
imao sam nastavnika, g. Morinellija.
On me inspirirao da pokrenem geološki klub.
Isprva nije bio popularan.
Samo ja, Karen Hartman, Larry O'Malley i njegov blizanac.
Ne sjećam mu se imena.
Rimovalo se s "Larry".
Nešto kao Barry
ili Harry...
O, Bože, daj da udarim o tlo.
Gary! Gary O'Malley. Tako je.
Znao sam da ću se sjetiti.
STRIPARNICA
"Vrtni centar".
Ima smisla.
"Vrtni centar".
Tko je spreman za japansku hranu? -Ja. Ja.
Jedina mana cijele te stvari s četirima želucima jest što sam stalno gladan.
Znam. Mljac, bonsai.
Sojin umak? Hvala.
Misliš li da griješim
što sam odustao od cijele te priče o spašavanju svemira?
Nije važno što ja mislim. Što ti misliš?
Bilo bi drukčije da sam preuzeo to na sebe.
Ali nisam pa ne osjećam da radim išta krivo.
Živim svoj život, donosim vlastite odluke.
U redu.
Osim toga, ništa se neće dogoditi stotinama godina. -Istina.
Naravno, nebrojeni će životi biti izgubljeni ili neće se ni roditi
u nebrojenim svemirima.
Ali kako je to moj problem? - Sasvim sigurno nije.
Hvala. -Ako ne želiš da bude.
Dakle, misliš da bih to trebao učiniti? -Nisam to rekla.
Denise, nisam junak. Ja sam propali umjetnik koji posjeduje striparnicu.
Takav sam promašaj da u svakom svemiru u koji idemo imam striparnicu.
Nema spora. - Mogla bi se malo sporiti.
Stuarte, ovo je tvoja odluka.
Mislim da svatko može biti junak ako pokušava poboljšati tuđe živote.
A kao što si istaknuo, to bi bili svi ljudi koji postoje
ili će ikada postojati u svakom mogućem svemiru.
Ako ovo učinim, mogli bismo završiti u mnogo goroj situaciji od ove sada.
Nema loših situacija dok sam s tobom.
Tvoj je bolus tako ukusan.
Tvoj također.
Stuart Bloom? - Da, gospodine.
Možete li ovo potpisati?
Gary! -Po cijeli dan.
Denise, gle, Gary.
Vidim. -Poznajemo se?
Bili smo vjenčani u drugom svemiru. Nije uspjelo.
Postoji i druga verzija tebe koja je poznavala drugu verziju nje.
Ali mrtav je.
Mrzim ovaj posao.
Gle, ovaj ima upute. -O, stvarno?
I jamstvo.
"Čestitamo na kupnji
interdimenzionalnog transportnog uređaja."
Ima i Bluetooth.
Ne razumijem. Ako su Bert i Barry uzeli uređaj, kako postoji još jedan?
Da vidim.
"Ne upotrebljavaj blizu vode."
"Oprez, mali dijelovi, opasnost od gušenja."
Evo ga. "Ovo je kvantni odjek izvornog uređaja.
On i postoji i ne postoji,
a kada se aktivira, spojit će se s izvornim uređajem."
Znaš, prestat ću postavljati pitanja. Idemo.
Još nešto. Kyle. Trevor. Denise i ja napustit ćemo ovaj svemir.
Na misiji sam da spriječim uništenje same stvarnosti.
U redu. -Može. -Stvarno nemate nikakvih pitanja?
Imam ja. Ovaj "Batman 608" ima mrlju od vode.
Može mali popust?
Ne. Zbogom, dečki.
Mislim da ga možeš uzeti.
U redu, dosta više.
"Dosta više"? Jesi li lud?
Što se događa?
Padamo!
Da, shvatili smo! Kakav je ovo svemir?
Mislim da nismo stigli u drugi svemir. Zapeli smo između svemira!
Što postoji između svemira?
Pretpostavljam, neka vrsta interdimenzionalne mrlje.
Zamislte to kao da ste zapeli između jaja jednog svemira i šupka drugog.
Odvratan si! Mičite nas odavde!
Pokušali smo. Stroj ne radi.
Zato što niste izabrani da spasite svemir!
A ti jesi?
Denise, reci mu! - Istina je! On je taj!
Zamislite da sam Neo ili mali Isus!
Isus? Stvarno? Samo pritisni gumb!
Sve izgleda normalno.
Što si rekao?
Rekao sam da izgleda normalno. -Usta ti se ne miču.
Ni tvoja.
Mislim da jedni drugima čujemo misli.
To će biti veliki problem za mene.
Zašto?
Što "zašto"? - Zašto će to biti veliki problem?
Mama me kupala do moje 12. godine.
Kvragu!
MEDIATRANSLATIONS