- Kalbate mūsų žodžiais? - Taip, kalbame jūsų žodžiais.
Kur jūsų kaimas?
- Pasadinoje. - Pasadinoje?
- Į rytus nuo Glendeilio. - Glendeilis.
Į šiaurę nuo 134-o. Ką mes čia veikiam?
- Gal norite grįžti į mūsų kaimą? - Turim maisto ir vietos poilsiui.
Vandens nusiprausti, partnerių permiegoti.
Palaukit, kai sakot "permiegoti",
- ar turite galvoje seksą? - Žinoma.
Tėtis grįžo namo.
- O kur čia kabliukas? - Kabliukas?
Ko norite už tai?
Džiaugsmo, kad atitikom jūsų poreikius.
Kitas klausimas, o jeigu poreikiai kiek neįprasti?
Mums garbė priimti jūsų svetingumą.
Mūsų kaimas netoli. Eime.
Kol kas ši visata mano mėgstamiausia.
SKAIČIAU INTERNETE, KAD ŽMONĖM PATINKA ŠI PRADŽIA.
ŽINOT, KURI PATIKO MAN?
NE "SOSTŲ KARŲ".
"REKLAMOS VILKŲ".
KRENTANTIS DŽONO HAMO SILUETAS.
PUIKIAI UŽFIKSUOTA NIHILISTINĖ TO LAIKMEČIO DVASIA.
BET JŪS NENORITE GIRDĖTI APIE KITO SERIALO PRADŽIĄ.
JŪS NORITE ŽIŪRĖTI ŠITĄ.
BET JI, DEJA, BAIGĖSI.
BET AR TIKRAI?
Keista, kad primityvi gentis, be kontakto su išoriniu pasauliu
ir technologijų, kalba angliškai.
Gal čia mes kalbam jų kalba?
Jei taip, kodėl galiu pasakyti žodį "sraigtasparnis"?
Jie neturi sraigtasparnių.
Mes sakom "vienaragis", bet jų neturim.
Nebenoriu apie tai kalbėti.
- Tu gražus pažiūrėti. - Aš?
- Ar tau niekas to nesakė? - Tik mama.
Bet ji kalbėjo apie vidinį grožį.
Gal nori miegoti mano lovoje šiąnakt?
Taip, žinoma.
Ačiū.
Viskas taip šviežia.
Lyg gyventume "Whole Foods" vaisių skyriuje.
- Ar reiktų nerimauti? - Gal.
Greičiausiai.
Atleiskit, man skauda pėdas.
- Ką darai? - Jie geri. Avėsiu.
- Nė velnio. Jie mano. - Mano? Ką reiškia "mano"?
Jie priklauso man. Batų parduotuvėje
laukiau visą valandą, kol kvailys rado mano dydžio.
- Mano. - Ne. Tu sakai "tavo".
- Tavo? - Ačiū.
- Mano. - Mano.
- Tavo. - Ačiū.
- Kripkė susirado draugą. - Kam tau vienas batas?
- Ne, jie abu mano. - Abu mano.
- Labas rytas. - Čia taip gražu ir ramu.
Gerai, kad tau patinka, nes čia liksim.
- Nesutaisai mašinos? - Aš?
Ne, aš kilęs iš giminės, kurį skambina žmogui.
- Tai ką mums daryt? - Nežinau.
Ieškosim trobos, kur geros mokyklos.
Pamiršau apie mūsų vaikus.
Nieko tokio, jie netikri.
Jie buvo projekcijos, sukurtos piktadarės,
kuri mus laikė pavergtus netikroje tikrovėje.
- Taip, bet jie buvo mūsų. - Taip.
Tai mes čia strigom?
Palauk, kažkas man siuntė žinutes.
Gal pasakys, kaip sutaisyt mašiną.
Čia nėra technologijų. Kaip išsiųsti žinutę?
Primityvios kultūros bendravo kitais būdais.
Būgnais, dūmų signalais, trečiu būdu.
Ar tau patiko mūsų seksas vakar?
- Labai. Be to, aš tave myliu. - Tai aš myliu tave.
- Čana, miegosi su manim šiąnakt? - Žinoma.
- Kas per velnias? Klausimas. - Aha.
Nenoriu pasirodyt prieraišus, bet maniau, kad mudu
- turim kažką ypatingo. - Žinoma.
O kodėl eisi pas tą šiąnakt?
- Jis pasiūlė. - Man taip nepatinka.
- Kodėl? - Ten, iš kur aš kilęs,
- mes elgiamės kitaip. - Pasadinoje?
Kai vyras ir moteris myli vienas kitą, jie tampa monogamiški.
Kas yra monogamiški?
- Mylisi tik vienas su kitu. - Pasadinoje visi šitaip?
Negaliu kalbėt už visus, bet daug tokių.
Tikrai daugiau nei Beverli Hilse.
Ar monogamiški jie būna laimingi?
- Žinau, kad būčiau laimingas aš. - Norėčiau, kad būtum.
- Pagalvosiu apie tą monogamiški. - Ačiū.
Aš turiu merginą!
- Ačiū. - Labai prašom.
- Aš tokia laiminga. - Mūsų tikslas patenkinti.
- Puikiai padirbėjai ten. - Tu irgi.
O tu gausi ranka rašytą padėkos raštą. Eikš.
Galėčiau užmušti dėl baltymų kokteilio.
Bet jei visatų yra begalybė, gal yra tokia,
kur anglų kalba vystėsi savaime.
Be Anglijos?
- Atsiprašau. - Taip.
- Čia šūdas? - Taip, lokio.
- Nori pabandyt? - Kodėl?
Ar Pasadinoje žmonės neieško ženklų gyvūnų išmatose?
Kas nors gal ir ieško.
- Randate žinučių lokio šūduose? - Taip.
Kada ateis lietus. Ar mūsų moterys bus vaisingos.
Tai aišku. Pirmykštė kultūra, ženklai gyvūnų išmatose.
- Galiu pažiūrėt? - Ką darai?
Gal šioje visatoje žinių sulauksim tik šitaip.
- Šūde? - Ne mano taisyklės, Denise.
Padėsi man ar žiūrėsi ir bjaurėsies?
Bjaurėsiuos, aišku.
Aš pasisavinu šį dubenį, nes nenoriu jūsų mikrobų.
O tai reiškia, kad šis dubuo yra mano. Mano dubuo.
Jie visi vienodi, iš kur mums žinot?
Geras klausimas.
Ant dugno palikau savo žymę.
Žinau, kad jūs beraščiai, bet čia yra raidė.
Raidė "K". Reiškia, nelieskite Kripkės dubenėlio.
Ar ne geriau viskuo dalintis?
Gal, jei esi komunistė.
Bet nereikia pasakot, kaip viskas baigėsi.
Kaip viskas baigėsi?
Čia mano dubuo. Nelieskit jo.
Man šiandien nieko. Sėkmės.
- Spėju, neišsiplaus. - Jau baigei?
- Palauk. Eikš, pažiūrėk. - Ne.
Turi pamatyt.
"Naudok raudoną kvarcą." Kur jo rasti?
- Nežinau. - Gal kiškio šūduose?
- Ką tu darai? - Mano.
- Ką tai reiškia? - Kad priklauso man.
Bet mes taip nedarom. Mes dalijamės viskuo.
Taip, jei esi komunistas ar socialistas.
- Kodėl tu verki? - Aš nepratęs būti laimingas.
- Čana. - Labas, Simpa.
Dabar ne laikas, seni.
Vakar neatėjai į trobelę mylėtis.
Taip, aš dabar monogamiška.
- Ką tai reiškia? - Kad myliuosi tik su Bertu.
- Taip. - Man nepatinka monogamiškai.
Yra pliusų ir minusų. Ar galim pakalbėt vėliau?
Man nepatinka.
Mes jau pasimylėjom, tai gal galiu paruošti gardų valgį?
Tik puikiai mane supranti.
Ar turit prancūziškų skrebučių?
Duodami man tuos melionus jūs atsidarėte kreditą.
Jį galite naudoti būsimiems pirkimams.
O kodėl nesidaliname su visais?
Pagalvok, jei dalinsies, kaip žmogui praturtėt?
- Turiu klausimą. - Pirmyn, vade.
- Papasakok apie monogamiją. - Sudėtinga...
Sakykim, tu žvejoji.
Po ilgo laiko sugauni mažą mėlyną žuvelę.
Parsineši namo, iškepi, suvalgai. Labai skanu.
Tada nutari, kad valgysi
tik kvailą žuvį visą gyvenimą.
Net jei kita žuvis tau duos savo telefono numerį.
O jei nori būt su kuo nors,
bet ji monogamiška jau su kitu?
Man taip buvo. Gali bandyt ją pamiršt, tik bus sunku be pornografijos.
Gali įtikint ją būti neištikimai kitam vaikinui,
bet tam reikia mašinos su užtamsintais langais.
Arba tiesiog randi būdą atsikratyti kitu vaikinu.
Išsiųsti jį į kelionę?
Arba jis nukrenta nuo uolos.
Visko būna.
Kur rasti raudono kvarco?
- Nežinau. Laimė, turim geologą. - Taip, Bertą.
Pasakosi, kad kopinėjai šūdą ieškodamas žinios?
Ne.
- Galiu aš? - Ne.
Labas. Labą rytelį jums.
Bertai, aš jau sugalvojau kaip ištraukt mus iš čia.
O kur: "Smagu tave matyt, Bertai. Kaip sekasi, Bertai?"
- Gerai, kaip sekasi? - Ruošiuosi tuoktis.
- Ką? - Pasipiršau Čanai.
- Ir ji sutiko. - Ar ji žino, kas ta santuoka?
Ne. Ir nesakyk jai.
Bertai, turiu klausimą apie geologiją.
Kiek kartų geologas gali pasimylėt per 24 val.?
Nes atsakymas - du.
- Ne. Kur rasti raudono kvarco? - O ką?
- Sutaisyt mašiną. Gavau žinutę. - Pasakyk, kaip gavai.
Liaukis.
- Štai raudonas kvarcas. - Puiku. Ačiū.
Du kartus. Neblogai.
- Gali duot tą vėrinį? - Ne, mano.
- O kodėl nebesidalinat? - Mano. Mes ne komunistai.
Kripkė!
Įmanoma, kad visuomenėje išsivystė anglų kalba
be Anglijos, bet mažai tikėtina.
- Aš taip sakiau. - Bičiuliai.
Aišku, gal mes kalbam jų kalba, tik to nežinom.
- Ir taip sakiau. - Paklausykit.
Švelniau su užpakaliuku.
Perėjau visą kaimą.
Yra vienas kvarco gabalėlis, o Gavelas neduoda.
Nesistebiu, jis savanaudis meilužis.
Kripke, be raudono kvarco mes iš čia neištrūksim.
- Pasakyk, kur radai žinią. - Ar liausies?
- Tai pavokim. - Matei, kokio jis dydžio?
Ir ką? Šitie žmonės nemoka muštis.
Jie kaip iš serialo "Mėmių kraštas".
Koks tu bjaurus.
Žinai, ką į tai atsakyčiau, Denise?
Aišku buvo, ar pakartot?
- Man atrodo, jis miega. - Atrodo ar tikrai?
Miega.
Man atrodo.
- O jei liktume šioje visatoje? - Tau patinka tualetas lauke?
- Ko taip ilgai? - Nenoriu apie tai kalbėt.
Mano.
- Kas dabar? - Nežinau.
Gal tavo šūdų krūva turi planą B?
Bertai, reikia surast kitą raudono kvarco gabalėlį.
Neskubėk. Stiuartai Blumai, ar būsi mano vyr. pabrolys?
Denise, mums būtų garbė, jei atliktum visas iškilmes.
Mielai.
- Palauk. Mieloji, einam pakalbėt? - Labai džiaugiuosi dėl jūsų.
- Ką tu darai? - Juk nieko tokio,
aš gyvenimo bažnyčios dvasininkė.
Šioj visatoj jos nėra. O ten, kur yra, ji nesąmonė.
Gerai, tada eik ir pasakyk draugui,
kad jis neturi teisės būti laimingas.
Po velnių.
Bertai, su džiaugsmu būsiu tavo pabrolys.
Nepanašu, kad džiaugiesi.
Ko tu nori? Nebeturiu antidepresantų.
- Mano kamuolys! - Mano!
Kaip keista.
Dabar.
Mes dar tik pradėjome gyvenimą
Balti nėriniai ir pažadai
Bučkis sėkmei ir pirmyn
Prieš tekant saulei
Mes skrendam O prieš akis tiek daug kelių
Pradėję eiti išmokstame bėgti Dalijamės horizontais
- Ačiū. - Gerai.
O Dieve, apsiverksiu.
Bertai, Čana, tuoj leisitės į nuostabų nuotykį.
Iškelsite burę laive, kurį plukdo meilė.
- Dieve... - O ką daryt, kad laivas plauktų?
Korpusą statyt iš pasitikėjimo, stiebą iš kompromisų
ir užkabinti burę iš svajonių.
Supratom. Laivas.
Nežinau kaip jūs, bet per vestuves man norisi dulkintis.
Prieš sujungiant šią porą šventais santuokos saitais,
ar kas nors prieštarauja?
Aš prieštarauju!
Monogamija yra negerai!
Mums nedera savintis vienas kito, ar batų ir drabužių.
- Ar dubenėlių. - Mano dubenėlis.
Ne. Dubenėlis visų.
Ne, mano dubenėlis.
Kas tiem užėjo?
Ne apie tokias vestuves svajojau.
- Mano. - Ne! Sugrįžk!
- Ne! - Pamiršk ją, Bertai.
Čia kinų kvartalas, supranti?
- Eina sau. - Užjaučiu, Bertai.
- Taip, užuojauta. - Buvau ten laimingas. Kaip rojuje.
Pasadinoj irgi rojus, kai senamiesty mažai žmonių.
Paklausiu dar sykį, kaip jie gali kalbėti angliškai?
Geriau klausk, ar mes pagaliau normalioj visatoje?
Panašu, kad taip.
Man atrodo normali.
Vertė: Ramūnas Bakšys Iyuno