- Jūs runājat mūsu valodā? - Jā. Mēs runājam jūsu valodā.
Kur ir jūsu ciemats?
- Pasadēnā? - Pasadēnā.
- Uz austrumiem no Glendeilas? - Glendeila.
Uz ziemeļiem no 134. šosejas. Ko mēs te darām?
- Vēlaties atbraukt uz mūsu ciematu? - Mums ir ēdiens, vieta, kur atpūsties.
Ūdens, kur mazgāties, biedri, ar ko gulēt.
Pagaidi, jautājums. Kad tu saki "ar ko gulēt",
- vai tu domā seksu? - Protams.
Tētis ir mājās!
- Kur ir āķis? - Āķis?
Ko jūs vēlaties pretī?
Prieks zināt, ka palīdzējām.
Papildu jautājums: kas notiks, ja dažas no vajadzībām ir neparastas?
Mēs būtu pagodināti pieņemt jūsu viesmīlību.
Mūsu ciemats nav tālu. Nāciet mums līdzi.
Pagaidām šis ir mans mīļākais visums.
STJUARTAM NEIZDODAS GLĀBT VISUMU
Dīvaini, ka primitīva cilts, kurai nav kontakta ar ārpasauli
un nav tehnoloģiju, runā angliski.
Varbūt mēs runājam viņu valodā?
Ja tā ir taisnība, kā lai pasaku vārdu "helikopters"?
Viņiem nav helikopteru.
Mēs sakām vienradzis, bet mums nav vienradžu.
Es vairs negribu par to runāt.
- Tu esi skaists. - Es?
- Vai neviens tev to nekad nav teicis? - Mana mamma.
Bet viņa teica, ka tas ir iekšējs skaistums.
Vai vēlētos dalīties ar manu gultu?
Jā, lūdzu.
Paldies.
Viss ir tik svaigs.
Kā dzīvot "Whole Foods" dārzeņu un augļu nodaļā.
- Vai mums vajadzētu uztraukties? - Varbūt.
Droši vien.
Atvainojiet, mani suņi rej.
- Ko tu dari? - Šie ir labi. Es tos valkāšu.
- Nekādā gadījumā. Tie ir mani. - Mani? Kas ir "mani"?
Tie pieder man. Aizgāju uz "Foot Locker"
un gaidīju stundu, līdz atrada manu izmēru. Manu.
- Mani. - Nē. Jāsaka "tavs".
- Tavs? - Paldies.
- Mans. - Mans.
- Tavs! - Paldies.
- Kripke ir ticis pie drauga. - Ko tu darīsi ar vienu kurpi?
- Nē, abas ir manas. Abas manas. - Abas manas. Abas manas.
- Labrīt. - Te ir tik skaisti, tik mierīgi.
Mēs nekur nebrauksim.
- Tu nevari salabot iekārtu? - Salabot?
Nāku no dzimtas, kurā pieņemts saukt speciālistu.
- Tad kas mums būtu jādara? - Nezinu,
jāmeklē māja rajonā ar labāk skolām.
Es piemirsu par mūsu bērniem.
Nekas, viņi nebija īsti.
Tās bija projekcijas no ļaunprātīga spēka,
kas mūs turēja verdzībā viltus realitātē.
- Jā, bet bija mūsējie. - Jā.
Mēs tiešām esam šeit iestrēguši?
Pagaidi, kāds man sūta ziņas.
Varbūt pateiks, kā salabot iekārtu.
Bet te nav tehnoloģiju. Kā var nosūtīt ziņu?
Primitīvām kultūrām bija saziņas veidi.
Bungas, dūmu signāli, vēl kaut kas.
Vai tev patika sekss vakar vakarā?
- Tas bija lieliski. Es tevi mīlu. - Tad es tevi mīlu.
- Čana, dalīsies ar manu gultu? - Protams.
- Kas pie velna? Jautājums. - Jā?
Negribu izklausīties uzbāzīgs, bet šķita, ka mums ar tevi
- ir kas īpašs. - Ir gan.
Kāpēc tad tu tiksies ar to puisi?
- Viņš uzaicināja. - Man tas nepatīk.
- Kāpēc? - Mēs darām lietas citādi tur,
- no kurienes esmu nācis. - No Pasadenas?
Kad vīrietis un sieviete mīl viens otru, viņi ir monogāmi.
Ko nozīmē "monogāmi"?
- Nodarbojas ar seksu tikai savā starpā. - Un visi Pasadenā tā dara?
Es nevaru runāt visu vārdā, bet daudzu gan.
Noteikti vairāk nekā Beverlihilzā.
Un monogāmija viņus dara laimīgus?
- Zinu, ka mani tā darītu laimīgu. - Es to patiešām vēlos.
- Es padomāšu par monogāmiju. - Paldies.
Man ir draudzene!
- Paldies. - Nav par ko.
- Priecājos. - Mēs iepriecinām.
- Labs darbs. - Arī tu.
Saņemsi ar roku rakstītu pateicības zīmīti.
Es varētu nogalināt par proteīna kokteili.
Ja pastāv daudz visumi, varbūt ir kāds,
kur angļu valoda attīstījās neatkarīgi.
Bez Anglijas?
- Ko? - Jā.
- Vai tie mēsli? - Jā. Lāča.
- Vai gribi pamēģināt? - Kāpēc?
Vai Pasadenā cilvēki nemeklē zīmes un vēstījumus izkārnījumos?
Droši vien kāds to dara.
- Meklē vēstījumus lāču izkārnījumos? - Jā.
Kad sāksies lietus? Vai sievietes būs auglīgas?
Protams, primitīvas kultūras, zīmes dzīvnieku izkārnījumos.
- Varu iesaistīties? - Ko tu dari?
Ja saņemsim ziņu šajā Visumā, varbūt tas ir veids, kā.
- Sūdos? - Es neizdomāju noteikumus, Denīze.
Palīdzēsi vai stāvēsi ar riebumu sejā?
Pretīgi. Bez šaubām.
Piemēram, esmu piesavinājies šo bļodu, jo nevēlos tavus mikrobus.
Tas nozīmē, ka bļoda ir mana. Mana bļoda.
Visas bļodas ir vienādas, kā zinām?
Labs jautājums.
Skatieties apakšā, atstāju savu zīmi.
Es zinu, ka jūs visi esat burvīgi analfabēti, bet šis ir burts.
Burts K. Tāpat kā "turiet rokas tālāk no Kripkes bļodas".
Vai nav labāk, ja mēs dalāmies?
Varbūt, ja tu esi komunists.
Un man nav jāstāsta, kā tas beidzās.
Kā tas beidzās?
Šī ir mana bļoda. Nepieskaries manai bļodai.
Izskatās, ka šodien man nekas nesanāks. Lai veicas.
- To nevarēs iztīrīt. - Vai esam beiguši?
- Pagaidi. Nāc šurp, paskaties uz šo. - Nē.
Tev tas jāredz.
"Izmantot sarkano kvarcu". Kur mēs tādu dabūsim?
- Nav ne jausmas. - Varbūt truša mēslos.
- Ko tu dari? - Mans.
- Ko tas nozīmē? - Tas nozīmē, ka tas pieder man.
Bet tas nav mūsu stils. Mēs dalāmies bļodās, ar visu.
Varbūt, ja esi komunists vai sociālists.
- Kāpēc tu raudi? - Es neesmu pieradis būt laimīgs.
- Čana? - Sveiks, Simpa.
Nav labs laiks, vecīt.
Tu nenāci būdā vakar mīlēties.
Jā, es tagad esmu monogāma.
- Kas ir monogāma? - Man ir mīlēšanās tikai ar Bertu.
- Jā, viņa to dara. - Man nepatīk monogāma.
Tam ir plusi un mīnusi. Vai varam par to parunāt vēlāk?
Man tas nepatīk. Tiešām nepatīk.
Tagad, kad esam mīlējušies, vai pagatavot tev brīnišķīgu maltīti?
Tu mani patiešām saproti.
Vai jums ir franču grauzdiņi?
Iedodot man šīs melones, jums ir tā sauktais kredīts.
Ko varat izmantot nākotnes pirkumiem.
Kāpēc nedalīties ar melonēm?
Padomājiet, ja to darāt, kā kāds var kļūt bagāts?
- Man ir jautājums. - Kas ir, priekšniek?
- Pastāsti man par monogāmiju. - Tas ir mazliet sarežģīti.
Pieņemsim, ka jūs makšķerējat
un pēc ļoti ilga laika beidzot noķerat mazu zilu zivtiņu.
Jūs to paņemat mājās, pagatavojat, apēdat, tā ir garšīga.
Tātad tu nolem, ka visu
mūžu ēdīsi tikai to stulbo zivi.
Pat ja cita zivs tev iedos savu tālruņa numuru.
Ko darīt, ja vēlies būt
ar kādu, bet viņa ir monogāmās attiecībās ar citu?
Zinu to. Trīs iespējas. Tu vari tikt viņai pāri, bez pornogrāfijas sarežģīti.
Tu vari pārliecināt viņu krāpt otru puisi,
bet tam vajag automašīnu ar tonētiem logiem.
Un visbeidzot, tu izdomā veidu, kā atbrīvoties no otra puiša.
Nosūtīt viņu ceļojumā?
Vai nomest no klints.
Tā gadās.
Kur mēs atradīsim sarkano kvarcu?
- Nav ne jausmas, bet pazīstam ģeologu. - Pareizi, Bērts.
Teiksi, ka rakņājies pa lāču mēsliem?
Nē.
- Varu? - Nē.
Sveiki! Labrīt!
Labi, Bērt, izdomāju, kā mūs dabūt prom no šejienes.
Kā būtu ar "Prieks tevi redzēt, Bērt. Kas notiek, Bērt?"
- Labi, kas notiek? - Es precos!
- Ko? - Es lūdzu Čanu precēties ar mani.
- Viņa teica jā. - Viņa zina, kas ir laulība?
Nē. Un nestāsti viņai.
Bērt, man tev jāuzdod ģeoloģijas jautājums.
Cik reižu ģeologs var nodarboties ar seksu 24 stundu laikā?
Jo atbilde ir divas.
- Nē, kur varam atrast sarkano kvarcu? - Kāpēc?
- Lai labotu. - Pastāsti, kā dabūji.
Beidz.
- Tas ir sarkanais kvarcs. - Lieliski.
Divreiz. Malacis.
- Varu dabūt to kaklarotu? - Nē, tā ir mana.
- Kā ar kopīgo lietošanu? - Mana. Mēs neesam komunisti.
Kripke!
Pieļauju, ka ir iespējams, ka sabiedrība izveidoja angļu valodu
bez Anglijas līdzdalības, bet tas šķiet mazticami.
- Es to arī teicu. - Puiši...
Protams, mēs varētu runāt viņu valodā, mums nezinot.
- Es arī teicu. - Paklausies...
Ne tik skarbi.
Izstaigāju visu ciematu.
Ir viens sarkanā kvarca gabals, un Gavels to neatdos.
Mani tas nepārsteidz, viņš ir savtīgs mīlnieks.
Kripke, bez kvarca, netiksim prom no šejienes.
- Pasaki, kur dabūji ziņu. - Lūdzu?
- Kāpēc nenozodz? - Redzi, cik liels ir puisis?
Nu un? Šie cilvēki nesit, viņi necīnās.
It kā būtu TV šovs "Land of the Pussies".
Tu esi briesmīgs.
Zini, ko es atbildēšu, Denīze? Es saku...
Vai tas bija pietiekami skaidri?
- Man šķiet, ka viņš guļ. - Tu domā, vai guļ?
Viņš guļ.
- Kas būtu, ja paliktu šajā Visumā? - Vai tev patīk āra tualetes?
- Kāpēc tik ilgi? - Negribu par to runāt.
Mans.
- Ko tagad? - Es nezinu,
varbūt tavai sūdu kaudzei ir B plāns.
Labi, Bērt, jāatrod vēl viens sarkanā kvarca gabals.
Pagaidiet. Stjuart Blūm, vai tu būsi mans vedējs?
Un Denīze, mums būtu liels gods, ja tu novadītu ceremoniju.
Es ar prieku to darītu.
- Pagaidi. Mīļā, uz mirkli. - Es tik ļoti priecājos par jums abiem.
- Ko tu dari? - Viss kārtībā,
esmu sertificēta mācītāja.
Kas šajā Visumā neeksistē, un tajā, kur pastāv, ir muļķības.
Labi, aizej un pasaki labākajam draugam,
ka viņam nepienākas ne mazākās laimes.
Sasodīts.
Bērt, es priecātos būt tavs vedējtēvs.
Tu neizskaties laimīgs.
Ko tu gribi? Man beidzās "Lexapro".
- Mana bumba! - Mana!
Dīvaini.
Tagad.
Mēs tikko esam sākuši dzīvot,
baltas mežģīnes un solījumi.
Skūpsts veiksmei un mēs dodamies ceļā.
Pirms uzlec saule,
Mēs dodamies - tik daudz ceļu.
Mēs sākam iet un mācāmies skriet. Daloties horizontos.
- Paldies. - Jā.
Ak dievs, es cenšos neraudāt.
Bērt, Čana, jūs gatavojaties doties apbrīnojamā piedzīvojumā.
Jūs burāsiet ar laivu, kas darināta no mīlestības.
- Jēziņ. - Un kā mēs padarīsim laivu jūrspējīgu?
Mēs uzbūvējam uzticības korpusu, kompromisa mastu,
un pie tā piestiprinām buru, kas darināta no sapņiem.
Mēs to iegūstam. Laivu.
Es nezinu, kā ir ar jums, bet mani uzbudina tukšas piezīmes.
Pirms savienojam šo vīrieti un sievieti laulības saitēs, vai kādam ir iebildumi?
Man ir! Man ir!
Monogāmija ir nepareiza!
Mums nav lemts piederēt vienam otram - vai arī kurpēm un drēbēm.
- Vai bļodām! - Mana bļoda!
Nē, tā ir visu bļoda.
Nē, mana bļoda!
Kas ar šiem puišiem notiek?
Šīs nav kāzas, par kurām sapņoju, mīļā.
- Mans. - Nekādā gadījumā! Atgriezies!
- Nē! Nē! - Aizmirsti, Bērt.
Tā ir Čainatauna. Saproti?
- Ak, vecīt. - Piedod, Bērt.
- Jā, piedod. - Man tur bija labi. Tā bija paradīze.
Tāda ir arī Pasadena, darbadienās, kad Vecpilsētā nav ļaužu.
Es vēlreiz pajautāšu: kā šie cilvēki runāja angliski?
Labāks jautājums: vai beidzot esam normālā Visumā?
Tā izskatās.
Man šķiet normāli.
Tulkoja: Anete Vecvērdiņa-Ūdre Iyuno