‫אתם מדברים בשפה שלנו? ‫- כן. אנחנו מדברים בשפה שלכם.
‫איפה הכפר שלכם?
‫פסדינה? ‫- פסדינה.
‫ממזרח לגלנדייל? ‫- גלנדייל.
‫צפונית לכביש 134, ‫מה לעזאזל אנחנו עושים כאן?
‫תרצו לבוא לכפר שלנו? ‫- יש לנו אוכל, מקומות לנוח.
‫מים להתרחץ בהם, בני לוויה לשכב איתם.
‫רגע, שאלה, כשאת אומרת "לשכב",
‫את מתכוונת לסקס? ‫- כמובן.
‫אבא בבית!
‫מה המלכוד? ‫- מלכוד?
‫מה אתם רוצים בתמורה?
‫רק העונג שבידיעה שסיפקנו את צורכיכם.
‫שאלת המשך, ‫מה אם חלק מהצרכים הם קצת יוצאי דופן?
‫יהיה לנו לכבוד לקבל ‫את הכנסת האורחים שלכם.
‫הכפר שלנו לא רחוק. לכו איתנו.
‫עד כה, זה היקום האהוב עליי.
‫מוזר ששבט פרימיטיבי ‫ללא מגע עם העולם החיצון,
‫בלי טכנולוגיה, מדבר אנגלית.
‫אולי אנחנו מדברים בשפה שלהם?
‫אם זה המצב, ‫איך אני יכול להגיד את המילה "מסוק"?
‫ברור שאין להם מסוקים.
‫אנחנו אומרים חד-קרן, ‫אבל אין לנו חדי-קרן.
‫אני לא רוצה לדבר על זה יותר.
‫אתה יפה למראה. ‫- אני?
‫אף אחד לא אמר לך את זה? ‫- אימא שלי.
‫אבל היא אמרה שזה יופי פנימי.
‫אתה רוצה לחלוק את מיטתי הלילה?
‫כן, בבקשה.
‫תודה.
‫הכול כל כך טרי.
‫זה כמו לגור במחלקת הפירות ב"הול פודס".
‫אנחנו צריכים לדאוג? ‫- אולי.
‫כנראה.
‫סליחה, הרגליים שלי הורגות אותי.
‫מה אתה עושה? ‫- הן טובות. אנעל אותן.
‫ממש לא. הן שלי. ‫- שלי? מה זה "שלי"?
‫הן שייכות לי. הלכתי ל"פוט לוקר"
‫וחיכיתי שעה עד שהילד האידיוט ‫ימצא את המידה שלי. שלי.
‫שלי. ‫- לא. אתה אומר "שלך".
‫שלך? ‫- תודה.
‫שלי. ‫- שלי.
‫שלך! ‫- תודה.
‫תראו. קריפקי רכש חבר. ‫- מה תעשה עם נעל אחת?
‫- לא, שתיהן שלי. שתיהן שלי. ‫- שתיהן שלי. שתיהן שלי.
‫בוקר טוב. ‫- כל כך יפה כאן, שליו.
‫שמח שאהבת, כי לא הולכים לשום מקום.
‫לא הצלחת לתקן את המכונה? ‫- אני? לתקן?
‫לא, אני בא משושלת ארוכה ‫של אנשים שמתקשרים לבחור.
‫אז מה אנחנו אמורים לעשות? ‫- אני לא יודע,
‫לחפש בקתה בשכונה עם בתי ספר טובים.
‫שכחתי מהילדים שלנו.
‫זה בסדר, הם לא היו אמיתיים.
‫הם היו השתקפויות מכוח זדוני
‫שמשאיר אותנו משועבדים למציאות שקרית.
‫כן, אבל הם היו שלנו. ‫- כן.
‫אז אנחנו באמת תקועים כאן?
‫רגע, מישהו שולח לי מסרים, ‫אולי הוא יגיד לנו איך לתקן את המכונה.
‫אבל אין כאן טכנולוגיה, איך שולחים הודעה?
‫תרבויות פרימיטיביות תקשרו בדרכים רבות.
‫תופים, אותות עשן, דבר שלישי.
‫נהנית מהסקס שלנו אתמול בלילה?
‫הוא היה נהדר. וגם, אני אוהב אותך. ‫- אז אני אוהבת אותך.
‫צ'אנה, תישני איתי במיטה הלילה? ‫- בטח.
‫מה לעזאזל? שאלה. ‫- כן?
‫אני לא רוצה להישמע תלותי, ‫אבל חשבתי שלך ולי
‫יש משהו מיוחד. ‫- נכון.
‫אז למה את הולכת להיות ‫עם הבחור הזה הלילה?
‫הוא ביקש. ‫- אני לא אוהב את זה.
‫למה? ‫- אנחנו עושים דברים אחרת
‫במקום שממנו אני בא. ‫- פסדינה?
‫כשגבר ואישה אוהבים זה את זו, ‫הם מונוגמיים.
‫מה זה מונוגמיים?
‫הם שוכבים רק אחד עם השנייה. ‫- וכולם בפסדינה עושים את זה?
‫אני לא יכול לדבר בשם כולם, אבל הרבה מהם.
‫בהחלט יותר מאשר בבוורלי הילס.
‫ומונוגמיה משמחת אותם?
‫אני יודע שהיא הייתה משמחת אותי. ‫- אני רוצה את זה.
‫אחשוב על המונוגמיה שלכם. ‫- תודה.
‫יש לי חברה!
‫תודה. ‫- אין בעד מה.
‫כל כך שמחה. ‫- המטרה שלנו היא לרצות.
‫עבודה טובה שם. ‫- גם לך.
‫את מקבלת מכתב תודה בכתב יד. בואי.
‫אני מוכן להרוג בשביל שייק חלבון.
‫אבל אם יש אינסוף יקומים, אולי יש אחד
‫שבו השפה האנגלית ‫התפתחה לגמרי בכוחות עצמה.
‫בלי אנגליה?
‫סליחה? ‫- כן.
‫זה חרא? ‫- כן. דוב.
‫אתה רוצה לנסות? ‫- למה?
‫אנשים בפסדינה לא מחפשים סימנים ‫ובשורות בגללי בעלי חיים?
‫בטח יש מישהו שכן.
‫את מוצא מסרים בחרא של דובים? ‫- כן.
‫מתי יגיעו הגשמים. ‫האם הנשים שלנו יהיו פוריות.
‫כמובן, תרבויות פרימיטיביות, ‫סימנים בגללי בעלי חיים.
‫אכפת לך אם אצטרף? ‫- מה אתה עושה?
‫אם אנחנו רוצים לקבל מסר ביקום הזה, ‫אולי זאת הדרך.
‫בחרא? ‫- אני לא קובע את החוקים, דניס.
‫את רוצה לעזור לי ‫או לעמוד שם ולהיראות נגעלת?
‫נגעלת. אין ספק.
‫אז, לדוגמה, לקחתי בעלות על הקערה הו ‫כי אני לא רוצה את החיידקים שלכם.
‫מה שאומר, שהקערה הזו שלי. הקערה שלי.
‫כל הקערות זהות, איך נדע?
‫שאלה טובה.
‫תסתכלי כאן למטה, השארתי את הסימן שלי.
‫אני יודע שכולכם אנאלפבתים חביבים ‫אבל זוהי אות.
‫האות ק'. כמו, "קערה זו של היא קריפי, ‫תורידו ממנה את הידיים שלכם".
‫לא עדיף שכולנו נחלוק הכול?
‫אולי אם את קומוניסטית.
‫ואני לא צריך לספר לכם איך זה הסתדר.
‫איך זה הסתדר?
‫זאת הקערה שלי. אל תיגעו בקערה שלי.
‫נראה שאין לי כלום היום. בהצלחה.
‫זה בטח לא יורד. ‫- סיימנו?
‫רגע. בואי, תראי את זה. ‫- לא.
‫את צריכה לראות את זה.
‫"השתמשו בקוורץ אדום". איפה נמצא את זה?
‫אין לי מושג. ‫- אולי בחרא של ארנב.
‫מה אתה עושה? ‫- שלי.
‫מה זה אומר? ‫- זה אומר שזה שייך לי.
‫אבל זאת לא הדרך שלנו. ‫אנחנו חולקים קערות, אנחנו חולקים הכול.
‫אולי אם אתה קומוניסט או סוציאליסט.
‫למה אתה בוכה? ‫- אני פשוט לא רגילה להיות מאושר.
‫צ'אנה? ‫- היי, סימפה.
‫זה לא זמן טוב, אחי.
‫לא באת לבקתה להתעלס אתמול בלילה.
‫כן, אני מונוגמית עכשיו.
‫מה זה מונוגמית? ‫- אני עושה אהבה רק עם ברט.
‫כן, נכון. ‫- אני לא אוהב מונוגמיה.
‫יש יתרונות וחסרונות, ‫אפשר לדבר על זה אחר כך?
‫אני לא אוהב את זה. בכלל.
‫עכשיו כשעשינו אהבה, ‫שאכין לך ארוחה נפלאה?
‫וואו, את ממש מבינה אותי.
‫יש לכם לחם מטוגן?
‫עכשיו, כשנתתם לי את המלונים האלה, ‫יש לכם מה שנקרא "אשראי".
‫שאותו תוכלו למנף לקניות עתידיות.
‫למה לא לחלוק את המלונים עם כולם?
‫תחשבו בהיגיון, אם תעשו זאת, ‫איך מישהו יוכל להתעשר?
‫יש לי שאלה. ‫- מה קורה, צ'יף?
‫ספר לי על מונוגמיה. ‫- זה קצת מסובך.
‫בוא נגיד שאתה דג ומחכה,
‫ואחרי הרבה מאוד זמן ‫אתה סוף סוף תופס דג כחול קטן.
‫אתה לוקח אותו הביתה, ‫מבשל אותו, אוכל אותו, הוא טעים.
‫אז אתה מחליט לאכול ‫רק את אותו דג מטופש לשארית חייך.
‫אפילו אם דג אחר ‫נותן לך את מספר הטלפון שלו.
‫מה אם אתה רוצה להיות עם מישהי ‫אבל הייא עושה מונוגמיה עם מישהו אחר?
‫הייתי שם. שלוש אפשרויות. ‫אתה יכול להתגבר עליה, קשה בלי פורנו.
‫אתה יכול לשכנע אותה לבגוד בבחור השני,
‫אבל בשביל זה אתה צריך ‫מכונית עם חלונות כהים.
‫ולבסוף, תוכל למצוא דרך ‫להיפטר מהבחור השני.
‫כמו לשלוח אותו למסע?
‫או אולי הוא ייפול מצוק.
‫קורה.
‫איפה נמצא קוורץ אדום?
‫אין לי מושג, למזלנו אנו מכירים גיאולוג. ‫- נכון, ברט.
‫תספר לך שחיטטת בחרא של דובים ‫כדי למצוא מסר?
‫לא.
‫אני יכולה? ‫- לא.
‫שלום לך. בוקר טוב לך.
‫יופי, ברט, הבנתי איך להוציא אותנו מכאן.
‫מה לגבי, "טוב לראות אותך, ברט. ‫מה קורה, ברט?"
‫טוב, מה קורה? ‫- אני מתחתן!
‫מה? ‫- כן, הצעתי לצ'אנה להתחתן איתי.
‫והיא הסכימה. ‫- היא בכלל יודעת מה זה נישואים?
‫לא. ואל תספרי לה.
‫ברט, אני צריך לשאול אותך שאלה גיאולוגית.
‫השאלה היא כמה פעמים גיאולוג ‫יכול לעשות סקס ב-24 שעות?
‫כי התשובה היא פעמיים.
‫לא, איפה אפשר למצוא קוורץ אדום? ‫- למה?
‫למכונה. קיבלתי מסר. ‫- ספר לו איך.
‫תפסיקי.
‫זה קוורץ אדום. ‫- נהדר. תודה.
‫פעמיים. יופי לך.
‫היי, אפשר לקבל את השרשרת? ‫- לא, שלי.
‫מה קרה ל"לחלוק הכול"? ‫- שלי. אנחנו לא קומוניסטים.
‫קריפקי!
‫אני מניח שטכנית זה אפשרי ‫שחברה הייתה מפתחת אנגלית
‫כשפה ללא אנגליה, אבל זה נראה לא סביר.
‫זה מה שאמרתי. ‫- חבר'ה...
‫כמובן, ייתכן שאנחנו מדברים ‫את השפה שלהם מבלי לדעת.
‫גם את זה אמרתי. ‫- תקשיבו לי...
‫לא כל כך חזק בטוסיק.
‫עברתי על כל הכפר.
‫יש חתיכת קוורץ אדום אחת, ‫והטיפש לא מוכן לוותר עליה.
‫אני לא מופתע, הוא גם מאהב אנוכי.
‫קריפקי, בלי הקוורץ האדום ‫לא נצא מפה לעולם.
‫תגיד לו מאיפה קיבלת את המסר. ‫- בבקשה ממך.
‫אולי פשוט תגנוב אותו? ‫- ראית את הגודל שלו?
‫אז מה? האנשים האלה לא מרביצים, ‫הם לא הולכים מכות.
‫זה כמו תוכנית טלוויזיה בשם ארץ הפחדנים.
‫אתה נוראי.
‫את יודעת מה אני אומר על זה, דניס? ‫אני אומר...
‫זה היה מספיק ברור ‫או שעליי לחזור על עצמי?
‫אני חושבת שהוא ישן. ‫- את חושבת שהוא ישן או שהוא ישן?
‫הוא ישן.
‫אני חושבת.
‫מה אם פשוט נישאר ביקום הזה? ‫- אתה אוהב את השירותים בחוץ?
‫מה לקח לך כל כך הרבה זמן? ‫- אני לא רוצה לדבר על זה.
‫שלי.
‫מה עכשיו? ‫- לא יודעת,
‫אולי לערימת החרא שלך יש תוכנית חלופית.
‫יופי, ברט, ‫אנחנו צריכים למצוא עוד קוורץ אדום.
‫חכה רגע. סטיוארט בלום, ‫האם תהיה השושבין שלי?
‫ודניס, יהיה לנו לכבוד אם תערכי את הטקס.
‫אני אשמח.
‫רגע. מותק, התייעצות. ‫- אני כל כך שמחה בשבילכם.
‫מה את עושה? ‫- זה בסדר,
‫אני כומרת מוסמכת בכנסיית החיים.
‫שלא קיימת ביקום הזה ‫והיא קשקוש ביקום שכן קיים.
‫בסדר, לך לשם ותגיד לחבר הכי טוב שלך
‫שהוא לא זכאי לקצת אושר.
‫לעזאזל.
‫ברט, אשמח מאוד להיות השושבין שלך.
‫אתה לא נראה שמח.
‫מה אתה רוצה ממני, נגמר לי הלקספרו.
‫הכדור שלי! ‫- שלי!
‫זה מוזר.
‫עכשיו.
‫רק התחלנו לחיות
‫תחרה לבנה והבטחות
‫נשיקה למזל ואנחנו בדרך.
‫לפני הזריחה
‫אנחנו עפים, דרכים כה רבות כדי לבחור
‫אנחנו מתחילים בהליכה ולומדים לרוץ ‫אופקים משותפים...
‫תודה. ‫- בטח.
‫אלוהים, אני מנסה לא לבכות.
‫ברט, צ'אנה, ‫אתם עומדים לצאת להרפתקה מדהימה.
‫אתם תפליגו בסירה שעשויה מאהבה.
‫אלוהים. ‫- ואיך נהפוך את הסירה הזאת לראויה להפלגה?
‫נבנה גוף של אמון, תורן של פשרה,
‫ולזה נחבר מפרש שעשוי מחלומות.
‫הבנו. סירה.
‫אני לא יודע מה איתכן, ‫אבל חתונות מחרמנות אותי.
‫לפני שנאחד את הגבר והאישה האלה ‫בברית הנישואים, מישהו מתנגד?
‫אני! אני!
‫מונוגמיה היא טעות!
‫לא נועדנו להיות הבעלים אחד של השנייה, ‫או של נעליים או בגדים.
‫או קערות! ‫- הקערה שלי!
‫לא, זו הקערה של כולם.
‫לא, הקערה שלי!
‫מה הבעיה של החבר'ה האלה?
‫זאת לא החתונה שחלמתי עליה, מותק.
‫שלי. ‫- אין מצב! תחזור!
‫לא! לא! ‫- תשכח מזה, ברט.
‫זאת צ'יינה טאון. הבנת?
‫אוי, בנאדם. ‫- מצטערת, ברט.
‫כן, מצטער. ‫- הייתי מאושר שם. זה היה גן עדן.
‫גם פסדינה, ‫בשבוע שבו העיר העתיקה לא צפופה.
‫אשאל עוד פעם אחת, ‫איך האנשים האלה דיברו אנגלית?
‫שאלה טובה יותר, ‫האם אנחנו סוף סוף ביקום נורמלי?
‫בהחלט נראה ככה.
‫נראה לי נורמלי.
‫תרגום: עידו ביטון ‫Iyuno