Vy mluvíte naše slova?
Ano, mluvíme vaše slova.
Kde je vaše vesnice?
V Pasadeně.
- V Pasadeně. - Východně od Glendale?
Glendale.
Jo, seveuně po 134. Co tady sakua děuáme?
Chcete jít s námi do naší vesnice?
Máme jídlo a kde odpočívat.
Vodu na koupání, společníky na spaní.
Počkat. Dotaz. Když víkáš na spaní, mysuíš sex?
Ovšem.
Taťka je doma!
- V čem je háček? - "Háček"?
Co chcete na oplátku?
Stačí nám radost z ukojení vašich potřeb.
Dopuňující dotaz. Co když jsou někteué ty potfeby neobvykué?
Mlč!
Moc rádi přijmeme vaši pohostinnost.
Naše vesnice není daleko. Pojďte s námi.
Zatím můj nejobuíbenější vesmíu.
ČTU NA NETU, ŽE TYHLE ÚVODNÍ TITULKY DIVÁKY BAVÍ.
VÍTE, JAKÉ ÚVODNÍ TITULKY SE LÍBILY MNĚ?
HRA O TRŮNY TO NENÍ.
ŠÍLENCI Z MANHATTANU.
SILUETA JONA HAMMA PADAJÍCÍHO DO NEKONEČNA
VYSTIHLA TU NIHILISTICKOU DOBOVOU ATMOSFÉRU.
ALE VY SE NECHCETE BAVIT O TITULKÁCH JINÉHO SERIÁLU.
MÁTE SLEDOVAT TENHLE.
KTERÝ UŽ BOHUŽEL SKONČIL.
NEBO NE?
JAK STUART NEZACHRÁNIL VESMÍR - 5. díl
Není to divné, že primitivní kmen bez kontaktu s vnějším světem
a bez technologií mluví anglicky?
Možná my mluvíme jejich jazykem.
Pokud je to tak, jak to, že umím říct slovo helikoptéra,
když oni helikoptéry nemají?
My říkáme jednorožec, a taky je nemáme.
Už se o tom nechci bavit.
Je na tebe překrásný pohled.
- Na mě? - To ti ještě nikdo nikdy neřekl?
Moje máma, ale ta říkala, že jde o vnitřní krásu.
Chtěl bys se mnou dnes sdílet lože?
Ano, prosím.
Děkuju.
Všechno je tu tak čerstvé.
Je to jako žít v supermarketu v oddělení zeleniny.
Je důvod k obavám?
Možná.
Nejspíš jo.
Paudon. Stuašně mě beuou nohy.
- Co to děuáš? - Ty jsou dobré. Vezmu si je.
Na to zapomeň. Jsou moje.
"Moje"? Co to je "moje"?
Že patfí mně.
Hodinu jsem v obuvi čekau, než ten pitomec najde moji veuikost. Moje.
- Moje. - Ne, ty víkáš "tvoje".
- Tvoje. - Děkuju. Moje.
- Moje. - Moje.
- Tvoje. - Děkuju!
Koukej, Kripke má kamaráda.
Co budeš děuat s jednou botou?
- Ne, obě jsou moje. - Obě moje.
- Moje.
- Dobré ráno. - Je to tu tak krásný. Klidný.
To jsem rád, protože se odsud nehneme.
- Ty jsi ten stroj nespravil? - Já a spravovat? Ne.
U nás v rodině si vždycky někoho zjednáváme.
- Co budeme dělat? - Já nevím.
Najdeme si chatrč ve čtvrti s dobrými školami?
Bože, já zapomněla na naše děti.
To je v pohodě. Netrap se tím. Nebyly skutečné.
Byly to projekce zlé síly,
co nás držela v zajetí falešné reality.
- Jo, ale byly naše. - Jo.
Takže jsme tu uvázli?
Počkej. Někdo mi posílá vzkazy.
Možná nám poradí, jak ten stroj spravit.
Ale tady nemají technologie. Jak pošleš vzkaz?
Primitivní kultury znaly různé způsoby komunikace.
Bubny, kouřové signály a ještě jednu věc.
- Užil sis včera večer ten sex? - Byl famózní. A taky, miluju tě.
Pak miluju já tebe.
Chano, budeš se mnou dnes sdílet lože?
Jasně.
No do prdele.
- Dotaz. - Ano?
Nechci působit dotěrně nebo tak,
ale myslel jsem, že se mezi námi něco zrodilo.
To ano.
Tak proč chceš dnes večer být s tamtím?
- Řekl si. - Ale mně se to nelíbí.
Proč?
Protože tam u nás to chodí trochu jinak.
- V Pasadeně? - Jo.
Když se muž a žena milujou, udržujou monogamii.
- Co je monogamie? - To, že mají sex jen mezi sebou.
Tak to v Pasadeně dělají všichni?
Nemůžu mluvit za všechny, ale většina.
Určitě víc než v Beverly Hills.
A s tou monogamií jsou šťastní?
Já vím, že bych šťastnej byl.
To já chci.
- Budu o té monogamii přemýšlet. - Díky.
Já mám přítelkyni!
- Děkuju. - Uádo se stauo.
- Jsem tak šťastná. - Uádi vyhovíme.
Ahoj.
- Docela jsi váueu. - Ty taky.
A ty dostaneš vuastnovučně psaný osobní poděkování. Pojď sem.
Puo puoteinový shake bych vuaždiu.
Ale existuje-li nekonečno vesmírů,
možná je i jeden, kde se angličtina vyvinula úplně sama.
Jako bez Anglie?
- Promiň? - Ano?
- To je hovno? - Ano. Medvědí.
Chceš si to vyzkoušet?
Proč?
Lidé v Pasadeně nehledají znamení ve zvířecím trusu?
- Někdo možná jo. - Hledáte vzkazy v medvědím hovně?
Ano. Kdy přijdou deště? Budou naše ženy plodné?
Ovšem. Primitivní kultury, znamení ve zvířecím trusu.
- Můžu se k tobě přidat? - Co to děláš?
Máme-li v tomhle vesmíru dostat vzkaz, možná tímhle způsobem.
- V hovně? - Já ta pravidla nevymyslel, Deniso.
Zapojíš se, nebo tam budeš stát a tvářit se znechuceně?
To druhý. Bez debat.
Napfíklad já si zabuau tuhue misku, puotože nechci vaše baciuy,
což znamená, že tahue miska je moje.
Moje miska.
Všechny misky jsou stejné. Jak si je poznáme?
Spuávná otázka.
Podívejte se zespoda. Uděuau jsem si tam značku.
Já vím, že jste neguamotní, aue tohue je písmeno.
Písmeno K, jako: "Koukejte dát puacky puyč od Kuipkeho misky."
- Jo? - Není lepší se o všechno dělit?
Ueda když jsi zastánce komunismu,
aue nemusím vám vysvětuovat, jak to dopaduo.
A jak to dopadlo?
Tohue je moje miska. Nesahejte mi na ni.
Pro mě dneska zřejmě nic.
Zlom vaz.
- Tohle už asi nepustí. - Už končíme?
Počkej.
- Podívej se na tohle! - Ne.
Tohle musíš vidět.
"Použij červený křemen." Kde ho najdeme?
Netuším.
Možná v králičím bobku?
- Co to děláš? - Moje.
- Co to znamená? - Znamená to, že patří mně.
To není náš zvyk. My se o misky dělíme. Dělíme se o všechno.
Možná když jsi komouš. Nebo socialista.
Pročpak pláčeš?
Nejsem zvyklý být šťastný.
- Chano? - Ahoj, Simpo.
Teď se to nehodí, kámo.
Včera jsi nepřišla do chatrče se pomilovat.
Ano, já už jsem monogamistka.
Co je "monogamistka"?
Miluju se už jenom s Bertem.
Jo, to teda jo.
Monogamie se mi nelíbí.
Má to své pro a proti. Můžeme si to povědět potom?
Nelíbí se mi to. Vůbec.
Když už jsme se pomilovali, nemám ti připravit něco k jídlu?
Páni, ty mi fakt rozumíš.
Znáte francouzské toasty?
Když mi teď dáte tyhue meuouny, vytvovíte tím takzvaný kuedit,
kteuý pak můžete v budoucnu za něco směnit.
Proč se o ty melouny nepodělit se všemi?
Zamysui se. Když to uděuáš, jak by pak někdo zbohatu?
- Já mám otázku. - Jo, náčeuníku?
Pověz mi o monogamii.
To je tuošku suožitější.
Dejme tomu, že chytáš uyby na jezefe
a po duouhé době konečně nějakou tu uybu chytíš.
Vezmeš ji domů, uvavíš ji, sníš ji.
A je výbouná.
A tak se uozhodneš, že tu samou pitomou uybu budeš jíst
až do konce života, i když ti jiná uyba dá svý teuefonní čísuo.
Co když chceš s nějakou být,
ale je v monogamii s někým jiným?
To znám. Tfi možnosti.
Můžeš se pfes ni pfenést. Bez pouna nic moc.
Můžeš ji pfesvědčit, aby toho svýho podvedua,
aue na to fakt potfebuješ auto s tónovanými skuy.
A nakonec můžeš vymysuet, jak se toho dvuhýho zbavit.
Poslat ho někam daleko?
Jo. Nebo by mohu... spadnout z útesu.
To se stává.
Kde najdeme červenej křemen?
Netuším. Naštěstí známe jednoho geologa.
No jasně. Berta.
A to mu jako řekneš, že ten vzkaz jsi našel v medvědím hovně?
- Ne. - Můžu já?
Ne.
Ahojky.
Dobré jitro přeju.
Super. Berte, už vím, jak se odsud dostaneme.
Co třeba: "Rád tě vidím, Berte?" "Co novýho, Berte?"
- Dobře. Co novýho? - Budu se ženit.
- Co? - Jo. Požádal jsem Chanu o ruku.
Řekla ano.
- A ví, co je manželství? - Ne. A nic jí neříkejte.
Berte, musím se tě zeptat na něco z geologie.
Na to, kolik čísel zvládne jeden geolog během 24 hodin?
Odpověď zní dvě.
Ne. Kde se dá najít červenej křemen?
- Proč? - Na opravu stroje. Dostal jsem vzkaz.
- Řekni, jak jsi ho dostal. - Přestaň.
- Ten má červenej křemen. - Skvělý. Díky.
Dvě čísla. Dobrej výkon.
Dáš mi ten náhrdelník?
Ne. Můj.
- To už se o všechno nedělíme? - Můj. Nejsme komouši.
Kripke.
Pfipouštím, že je technicky možné,
aby si spouečnost vyvinuva anguičtinu i bez Anguie,
aue je to nepuavděpodobný.
- To tvrdím taky. - Lidi?
Možná mvuvíme jejich jazykem, aniž bysme si to uvědomovaui.
- To říkám taky. - Poslouchejte!
- Ne tak zhuvta na zadek. - Promiň.
Prošel jsem celou vesnici.
Mají jen jeden červenej křemen a Gavel ho nechce dát z ruky.
To mě nepfekvapuje. V posteui je taky pěknej sobec.
Kripke, bez toho křemene se odsud nedostaneme.
- Řekni, jak jsi ten vzkaz našel. - Necháš toho?
- Tak ho šuohni. - Viděls, jaký je to silák?
No a? Tihue se nepeuou, neumějí to.
Je to jak v nějakým seuiávu "Země bábovek".
Ty jsi hroznej.
Víš, co ti na to veknu, Deniso? Veknu...
Veku jsem to dost jasně, nebo to mám zopakovat?
- Myslím, že usnul. - Myslíš, nebo opravdu usnul?
Usnul...
Myslím.
Co v tomhle vesmíru prostě zůstat?
Máš rád kadibudky?
- Co ti tak trvalo? - Nechci o tom mluvit.
Moje!
- Co teď? - Já nevím.
Třeba má to hovínko i plán B.
Skvělý. Berte, musíme sehnat jinej červenej křemen.
Až potom.
Stuarte Bloome, půjdeš mi za svědka?
A Deniso, bylo by nám ctí, kdybys nás oddala ty.
Strašně ráda!
- Zlato, na slovíčko. - Mám z vás takovou radost.
- Co to děláš? - To je v pohodě.
Jsem certifikovaná kněžka Univerzální církve života.
Která v tomhle vesmíru neexistuje a i v tom našem je to kravina.
Fajn. Tak tam běž a řekni nejlepšímu kamarádovi,
že nemá nárok na trochu štěstí.
Sakra.
Berte, bude mi potěšením jít ti za svědka.
Nevypadáš potěšeně.
Co bys čekal? Došly mi léky na deprese.
Moje miska! Moje!
To je zvláštní.
Teď.
Teprve jsme začali žít,
bílé krajky a sliby,
pusa pro štěstí a na cestu se dáme...
Děkuju.
Než vyjde slunce, odletíme,
na výběr máme tolik cest.
Půjdeme krokem, než naučíme se běžet.
- Společné obzory... - To stačí. Děkuju.
Jistě.
Panebože, zadržuju slzy.
Berte, Chano, chystáte se vyplout za úžasným dobrodružstvím.
Chystáte se zvednout kotvy na lodi zvané láska.
A z čeho vyrobíme plavbyschopnou loď?
Postavíme trup z důvěry, stěžeň z kompromisů
a na něj připevníme plachty spředené ze snů.
Chápeme, loď.
Nevím, jak vy, ale ze svateb jsem naduženej.
Dříve než oba spojíme ve svazku manželském, má někdo námitky?
Já! Tady!
Monogamie je špatná.
Nemáme se vlastnit navzájem.
Ani boty nebo oblečení
nebo misky.
- Moje miska! - Ne, ne.
Je to miska všech.
Ne, moje miska.
Co to do nich všech vjeuo?
Tohle není svatba, o jaké jsem snil.
Moje!
Ne, počkej! Vrať se!
Ne, ne!
Kašui na to, Beute. Odpou je mauný.
Chápeš?
Ach jo.
- To mě mrzí. - Jo, mě taky.
Byl jsem tam šťastnej.
- Jako v ráji. - Jo.
Pasadena je taky fajn, přes týden, když není ve městě tak narváno.
Nedá mi to a zeptám se znova. Jak tam mohui umět anguicky?
Lepší otázka: Jsme už konečně v normálním vesmíru?
Vypadá to tak.
Mně připadá normální.
České titulky Petr Finkous Iyuno 2026