Jag vet att det låter galet,
men Penny var typ en revolutionär gerillaledare
som kämpade mot en slags AI-regering
som satte chip i nacken på alla.
Och chipen sattes in med hjälp av magi?
Nej, det är nästa universum.
Det är en helt annan femma.
Okej, ursäkta.
"En annan femma."
Och jag känner dig.
Jag menar, från mitt universum.
Men du var inte psykiater, du var neurobiolog.
Kul för mig.
Och allt det här hände före eller efter apokalypsen?
Före. Efter att civilisationen kollapsade
sjönk efterfrågan på neurobiologer.
Men råttuppfödare behövdes. Folk måste få mat i sig.
Okej, så här ska vi göra...
Vi behåller din Shamoxil på samma dos
och jag ska dubbla din dos av Trafederine. Det kanske hjälper.
Tror du att jag är galen?
Vi gillar inte att använda det ordet här, men...
Det spelar ingen roll. Jag måste härifrån.
Och fara till ett annat universum?
Ett bra universum.
Du vet, utan enorma malar eller onda demoner.
Visst...
Om du gör framsteg
är det inte uteslutet att du en dag kan ge dig av.
En dag? Vad betyder det?
Det betyder en vag tid i en ospecificerad framtid.
Det låter som aldrig.
Vi använder inte ordet "aldrig" här. Det kan vara upprörande.
Om du behöver gå på toa bör du nog göra det nu
Kör på, vi kan vänta
Oj, redan tillbaka? Tvättade du händerna?
Var ärlig nu
Jag tänkte väl det. Gå och tvätta händerna nu
Öppna.
Tackar.
Kom ihåg att dr Fowler höjde vår dos, så vi kanske ska ta det lugnt ett tag.
Vi? Tar du samma medicin?
Du är för rolig.
Jag gillar dig.
Vem bygger en sån här korridor?
Bert! Tack och lov.
Vi sticker härifrån.
Försiktigt, chachi.
- Vem är du? - Vem jag är?
Mamie Eisenhower.
Jag är en sherpa.
En sherpa? Jag trodde att det var en etnisk grupp.
Det är det. Jag har konverterat. Jag träffade en tjej på nätet.
Vi gjorde hela baletten: lektionerna, ceremonin...
Sen går hon tillbaka till sitt ex.
Jag vet inte vad jag ska säga. Jag beklagar?
Jag jobbar mig igenom det. Jag går i terapi.
Jag funderar på att testa ayahuasca.
- Det är nog en bra idé. - Jag vet inte, vi får se.
Det är nåt fel på dörren.
Stuart.
- Hur kom du ut? - Det gjorde jag inte. Du är väldigt hög.
Det var allt, gott folk.
Hur kom du ut hit?
Nej, ni förstår inte! Jag kan inte stanna kvar här!
- Inget av det här är verkligt. - Jag kan inte stanna i detta universum!
- Inget av det här är verkligt! - Vad är inte verkligt?!
Du har besök.
- Denise. - Där är min kille.
- Du måste få ut mig härifrån. - Jag önskar att jag kunde det, gubben.
- Du måste bli frisk först. - Det är inget fel på mig.
Snälla, Stuart, du behöver hjälp. Jag saknar dig.
Barnen saknar dig.
Har jag barn?
Herregud...
- Är jag pappa? - Du är en underbar pappa.
Jaden och Talia älskar dig så mycket.
Okej, jag lägger manken till. Jag ska bli bättre.
Tack.
Vem ville döpa dem till Jaden och Talia?
- Du. - Oj, jag behöver faktiskt hjälp.
Intressant tolkning.
Stuart, finns det nåt du vill fråga om?
Stuart?
Jaha.
Mamma, pappa, jag måste lätta mitt hjärta.
Därför kände jag mig oövervinnelig.
Nej, pappa, det är du som är plump!
Han hade en son som hette Stuart.
- Och här är han. - Herregud, han har kommit hem!
Tidigare har jag varit full av rädsla.
Nu kan jag känna kärleken djupt inom mig.
Bra jobbat. - En applåd för Stuart, allihop.
Bra jobbat.
- Jag ser att du har jobbat hårt. - Ja, det har jag.
Jag har ett fint meddelande från din arbetsterapeut här.
"Mr Bloom uppvisar en uppfriskande entusiasm för sitt läderarbete."
Jag tillverkade den här plånboken. Tre fack och en portmonnä.
Det behövs alltid en plats för mynten.
Och hur känner vi inför de andra universumen?
Fint att du frågar. Jag har insett att jag var helt jävla galen.
Inte ordet jag skulle använda, men ett ord jag skulle tänka.
Jag är fortfarande orolig.
Men jag äter bra, jag sover bra.
Förra filmkvällen visades "Step Brothers" och jag skrattade
vid de rätta tillfällena.
Hur man än ser på det så mår jag bra.
- Det är inte upp till dig, eller hur? - Nej, det är du som avgör det.
- Har du det? - Ja.
Jag kan tillverka ett fint bälte åt dig.
Det behövs inte. Det är dags att du åker hem.
Tack ska du ha!
Varsågod.
Tror du att du släpper ut Bert snart?
Vi har ingen patient som heter Bert.
Självklart inte. Jag testade dig bara.
Du blev godkänd.
Jag ska gå nu.
Hej då! Om nån av mina vänner tappar förståndet skickar jag hit dem!
- Är allt bra? - Ja, toppen.
- Jag är så glad att du kommer hem. - Jag med.
Jag vill inte pressa dig för mycket, men...
Mamma har verkligen saknat storpappsen.
- Är jag storpappsen? - Ja, det är du.
Okej. Jag ville bara dubbelkolla.
"Stor" är ett bra adjektiv.
Om man inte pratar om en suspekt knöl.
Vi måste bara göra ett kort stopp.
- För vadå? - Du får se.
Storpappsen älskar överraskningar.
O ja.
STUART BLOOMS KONSTUTSTÄLLNING "UNIVERSUM PÅ UNIVERSUM"
Vad är det här?
Din utställning. Du är den populäraste konstnären nu.
Är jag?
- Mannen för dagen. - Vad gör du här, Bert?
Vad menar du? Det är mitt galleri.
Kom igen, alla vill träffa dig.
Hjälp mig, är jag en jordnära kändis eller är jag ett arsel?
- Arsel. - Toppen.
Ja, det är jag!
Kul att se dig.
Tack så mycket.
Denise, jag behöver handsprit. - Tack.
Jag minns inte ens att jag målade de här. Kul...
- Bra jobbat. - Kul att se dig.
Vad sa du?
Då så.
Vilka vill ha varmkorv?
- Jag! - Jag!
- Färskpressad lemonad. - Jippi!
- Hur mår du? - Toppen.
Tänk att jag trodde att det fanns ett bättre universum än det här.
Välkommen tillbaka, granne.
- Kripke? - Skyldig.
- Är vi grannar? - Jag vill tro att vi är mer än grannar.
Jag höll din son under hans brit mila.
Är vi judar?
- Hur var dårhuset? - Det är inget dårhus, utan ett sjukhus.
- Ja, för dårar. - Barry...
Jag skojar, jag är en skojare. Fråga min man.
Är han hård mot dig?
- Gary? - Hej, Stuart.
Jag måste gå och vila.
- Hur är det? - Jag vet inte.
De verkar inte ha dragit åt alla skruvar.
- Du är en hemsk person. - Och du älskar det.
Denise, jag ska ta en promenad. Rensa huvudet.
Ska jag följa med?
Det behövs inte, jag blir inte borta länge.
VAKNA
HALLÅ?
VÄLKOMMEN
Du lyssnar inte på mig.
Centrifugalkraften i Tors hammare gör att han kan flyga.
Men det är Tor som kastar den. Det bryter mot Newtons första lag.
Du, kan du avgöra en tvist åt oss?
Fysikens lagar gäller väl inte nordiska gudar?
Självklart inte, Tor och de andra invånarna i Asgård
existerar utanför det fysiska universums paradigm.
Hur vet jag det?
STUART MISSLYCKAS MED ATT RÄDDA UNIVERSUM
Jisses.
- Hur var promenaden? - Bra.
Vad har du där?
- Jag köpte en serietidning. - Sen när läser du serietidningar?
Folk läser serietidningar. Vad är det med dig?!
Förlåt, jag höjde rösten för mycket.
Det var en typisk dag på Caltech.
Smarta människor som gör smarta saker.
Leonard, Sheldon och Howard konstruerade en kvantsammanflätningsapparat.
Stuart Bloom kom förbi för att berätta att hans tarm var ren under koloskopin.
I sin upphetsning slog han ner apparaten från bordet.
- Älskling, är allt okej? - Ja, ge mig en liten stund.
Från den stunden var Stuart intrasslad i universums öde.
- Behöver du laxeringsmedel? - Nej, nej. Jag klarar mig.
Krysta inte. Kom ihåg att det var så Elvis dog.
Javisst.
Man skickade meddelanden som hjälp, men dumbommen märkte inget.
Är jag en dumbom? Du kan vara det!
Det finns ett lavemangskit under handfatet.
Toppen, tack!
Så du måste lösa det. Vi ska skicka fler instruktioner,
men först måste du fly från det här fängelset.
Fängelse?
Inget av det här är verkligt!
Jag kommer!
TRÖTT PÅ DITT NUVARANDE UNIVERSUM? RES MELLAN OLIKA VERKLIGHETER
- Vad har du där, grannen? - Inget.
- Det ser inte ut som inget. - Sköt dig själv, Barry!
Det var väldigt oförskämt.
Vad är det för nåt?
- Kan du se den? - Ja, det kan jag. Vad är det?
Undrar du nånsin om nåt av det här är verkligt?
Vad pratar du om?
Stör det dig inte att allt verkar perfekt?
- Nej. Det här är livet vi drömde om. - Precis.
När har mina drömmar nånsin besannats?
- Stuart, du skrämmer mig. - Tror du att du är rädd nu?
Du ska nog spänna ringmuskeln.
HUVUDSTRÖMBRYTARE
Jag är skallig!
Vad har du gjort? Var är vi?
Det ser ut som i "Matrix".
Tekniskt sett är vi ute ur simuleringen.
Så huset, barnen och kabel-tv:n var inte på riktigt?
Attans, jag trivdes där.
Jag var homosexuell, men min man var en riktig snygging.
- Det här är "Matrix". - Vi vet.
Nej, det är bokstavligen en scen från filmen.
Du har rätt. Vi är fortfarande fast.
- Är du säker? Vi verkar ha kommit undan. - Det är det de vill att vi ska tro.
- Vilka är "de"? - Jag vet inte.
Vänta...
Är ni beredda?
Vi vet inte var vi landar.
Var som helst, så länge jag är hetero.
Så olämpligt.
Jag vet, det är inget val.
Vi är inte i Pasadena i alla fall.
- Är det äkta? - Det verkar äkta.
Sand, organiskt material, lera. Kan vara kaolinit eller montmorillonit.
- Vad betyder det? - Jord.
Varför sa du inte bara jord?
Jag stilade lite.
Hörde ni det där?
Inte skada.
Fredliga.
Vi kommer långväga ifrån.
Vi goda.
Vad tror du?
Jag vet inte, de låter korkade.
Text: Sofie Wetterin Iyuno