Vím, že to zní... šíleně,
ale Penny byla něco jako vůdkyně partyzánské gardy
bojující proti vládní AI,
co implantovala lidem do krku čipy.
A ty čipy, ty tam dávali nějakým kouzlem?
Ne, to je ten další vesmír. To je úplně jiná písnička.
Jasně. Promiň.
Úplně jiná písnička.
A tebe znám.
Myslím, z mého vesmíru.
Tam nejsi psychiatrička, ale neurobioložka.
Tak to se mám.
A to všechno se stalo před tou apokalypsou, nebo po ní?
Před ní.
Když se civilizace zhroutila, neurobioložky už nikdo nechtěl.
Chovatele krys jo.
Lidi musejí jíst.
Dobře, uděláme to takhle.
Necháme Shamoxil beze změny
a dávku Trafederinu zdvojnásobíme a uvidíme, jestli to pomůže.
Ty mě máš za blázna?
Tohle slovo tady nepoužíváme, ale...
To je jedno, já odsud musím vypadnout.
Někam do jiného vesmíru?
Nejen do jiného, ale do dobrého.
- Bez obřích můr a zlých démonů. - Ano, jistě.
Inu, pokud uděláš pokrok,
není vyloučeno, že bys mohl někdy odejít.
Někdy? Co znamená někdy?
Znamená to neurčitou dobu v blíže neurčené budoucnosti.
To mi připomíná nikdy.
Nikdy tu taky neříkáme. Může to lidi rozrušit.
JESTLI SI MUSÍTE ODSKOČIT, TEĎ JE TA SPRÁVNÁ CHVÍLE.
JEN BĚŽTE, MY POČKÁME.
PAMPADAM PADAM
PANEJO, TO UŽ JSTE ZPÁTKY?
UMYLI JSTE SI RUCE?
NELŽETE.
JÁ SI TO MYSLEL BĚŽTE SI UMÝT RUCE
JAK STUART NEZACHRÁNIL VESMÍR - 4. díl
Otevřít.
Děkuju.
Jo a nezapomeňte, dr. Fowlerová nám zvýšila dávkování,
takže bysme se měli chvíli šetřit.
Nám? Vy to berete taky?
Vy mi dáváte.
Vy jste číslo.
VÝCHOD
Kdo může postavit takovou chodbu?
Berte.
Díkybohu.
Pojďme odsud vypadnout.
Hej, opatrně, Chachi.
- Kdo jsi? - Kdo asi.
Mamie Eisenhowerová.
Jsem Šerpa.
Šerpa?
Myslel jsem, že Šerpové jsou etnická skupina.
Jo, to jsou. Konvertoval jsem.
Potkal jsem na netu holku, prošli jsme tím vším: kurzy, obřad,
a ona se pak vrátí ke svýmu ex!
Nevím, co na to říct. To je mi líto?
Ale já to překonávám. Chodím na terapii.
Uvažuju o ayahuasce.
Myslím, že je to dobrej nápad.
Zatím nevím, uvidíme.
S těmi dveřmi něco je.
Ahoj, zlato, miláčku můj, ragtimová holko, stůj.
Pošli mi pusu po drátě, mám z tebe závratě.
Odmítneš-li mě, navždy ztratíš mě, to si pamatuj.
Miláčku, zatelefonuj a řekni, že jsem tvůj.
Stuarte?
- Jak ses dostal ven? - Nedostal. Ty jsi hodně sjetej.
A to je vše, přátelé!
- Jak ses sem dostal? - Ne, vy to nechápete!
- Já tady nemůžu zůstat! - Tohle není skutečný!
- Nemůžu v tomhle vesmíru zůstat! - Tohle není skutečný!
Co není skutečný?
Pane Bloome, vedu vám návštěvu.
- Deniso! - Tady je ten můj chlap.
- Musíš mě odsud dostat. - Zlato, kéž bych mohla.
- Musíš se nejdřív uzdravit. - Mně ale nic není.
Stuarte, prosím, potřebuješ pomoc. Chybíš mi.
Dětem chybíš.
Já mám děti?
- Proboha. - Já jsem táta?
Jsi úžasnej táta. Jaden a Talia tě mají hrozně rádi.
Dobře. Budu se snažit.
- Uzdravím se. - Děkuju.
Čí to byl nápad, pojmenovat je Jaden a Talia?
- Tvůj. - Tak to potřebuju pomoc.
Velice zajímavá interpretace.
Stuarte, chtěl bys k tomu něco dodat?
Stuarte?
Dobrá.
Mami, tati, musím se k něčemu přiznat.
Poslouchejte. Proto jsem si připadal neviditelný.
Ne, tati, říkáš nesmysly.
Jsem váš syn, jmenuju se Stuart.
Jde ti to dobře.
Božínku! Vrátil se domů!
V minulosti bych byl plný obav.
Teď cítím tu lásku a příjemné pocity.
Výtečně! Všichni zatleskáme Stuartovi.
Vidím, že jsi na sobě hodně dřel.
To jo.
Mám tu příjemnou zprávu od tvého ergoterapeuta.
Vážně?
Pan Bloom vnáší do své práce s kůží osvěžující nadšení.
Vyrobil jsem tuhle peněženku.
Má tři přihrádky a kapsičku na drobný.
Kapsička na drobný se hodí vždycky.
A jak jsme na tom s těmi dalšími vesmíry?
Jsem rád, že se ptáš.
Došlo mi, že jsem byl naprostej magor.
Takhle bych to zrovna neřekla, ale rozhodně bych si to myslela.
Pořád mám jisté obavy.
Ne, já jím dobře, spím dobře.
Na filmovém večeru dávali Bratry z donucení a já se smál.
Tam, kde se to čekalo.
Když to vezmeš kolem a kolem, jsem zdráv.
O tom ale ty nerozhoduješ, že ne?
Ne, o tom rozhoduješ ty.
- Rozhodla ses? - Ano.
Vyrobím ti hezký pásek.
To není nutné.
Propustíme tě.
- Děkuju, děkuju! - Nemáš zač.
Myslíš, že v dohledné době pustíte i Berta?
Pacient toho jména zde není.
Jasně že ne, jenom jsem tě zkoušel.
Prošla jsi!
Tak já už půjdu.
Ahoj! Jestli někomu z mých kamarádů hrábne, pošlu je sem!
Víš, že tě ze všeho nejradši objímám a svírám v náručí?
- Jsi v pohodě? - Jo, jasně.
To je dobře.
- Jsem tak ráda, že jdeš domů. - Já taky.
Nechci na nic tlačit nebo na tebe spěchat, ale...
... mamce její velkej taťka moc chyběl.
- Já jsem velkej taťka? - Jo, jsi.
Dobře. Jen se ujišťuju.
Velkej je skvělý přídavný jméno.
Když zrovna nemluvíš o nějaký podezřelý bulce.
- Uděláme si menší zastávku. - A proč?
To uvidíš.
Velkej taťka je na překvápka.
No jasně.
STUART BLOOM VESMÍRY
- Deniso, co to má znamenat? - To je tvoje výstava.
- Jsi nejžádanější umělec současnosti. - Vážně?
- Přichází superstar. - Berte!
Co ty tady děláš?
Jak to myslíš? To je moje galerie.
Pojď, všichni umírají touhou tě poznat.
Jo, a jsem slavnej s nohama na zemi, nebo jsem se proslavil jako kretén?
- Kretén. - Skvělý.
Jo, to jsem já!
Rád vás vidím.
Moc děkuju. Budu potřebovat dezinfekci.
Díky.
Ani si nepamatuju, že bych tohle všechno maloval.
Rád vás vidím.
Co to je?
Hotovo.
- Kdo má chuť na hotdog? - Tady!
- Čerstvě vymačkaný džus. - Jupí.
- Jak ti je? - Skvěle.
Jak jsem si mohl myslet, že existuje lepší vesmír, než je tenhle.
Vítej zpátky, sousede!
Kripke?
Jo, jsem to já.
My jsme sousedi?
Bevu to tak, že jsme něco víc než sousedi.
Dvžel jsem tvýho syna pfi obvízce.
My jsme Židé?
Jak byuo ve cvokhauzu?
To není cvokhauz, Barry, ale nemocnice.
Jo, puo cvoky.
- Barry! - Vždyť víš, že jsem suandista.
- Můj muž ti to potvudí. - Dělá nějaký problémy?
- Gary? - Čau, Stuarte.
- Já se půjdu natáhnout. - Jsi v pohodě?
To ještě nevím.
Vypadá to, že mu ještě vynechávají tuysky.
- Ty seš hroznej. - Ale to ty zbožňuješ.
Deniso, půjdu se projít! Pročistit si hlavu.
- Nemám jít s tebou? - Nemusíš. Nebudu pryč dlouho.
PROBER SE
HALÓ?
VÍTEJTE
STISKNOUT TLAČÍTKO
KOMIKS CENTRUM PASADENA SBĚRATELSKÉ PŘEDMĚTY
Ty mě vůbec neposloucháš.
To ta odstředivá síla Thorova kladiva mu umožňuje lítat.
Ale Thor ho hází, což porušuje první Newtonův zákon.
Hele, rozsuď nás, ano?
Že fyzikální zákony pro severské bohy neplatí?
Jasně že ne.
Thor spolu s ostatními obyvateli Asgardu existuje mimo
paradigma fyzikálního vesmíru.
Jak tohle jenom vím?
To snad ne.
JAK STUART NEZACHRÁNIL VESMÍR
- Tak co procházka? - Dobrá.
Co to neseš?
Koupil jsem si komiks.
- Odkdy ty čteš komiksy? - Lidi čtou komiksy.
Co tě žere?!
Promiň, to bylo moc nahlas.
Na Caltechu bylo úterý jako jindy. Chytří lidé dělali chytré věci.
Leonard, Sheldon a Howard sestrojili zařízení na kvantové provázání.
Zastavil se u nich Stuart Bloom, aby se pochlubil úspěšnou kolonoskopií.
Ze samého nadšení to zařízení shodil ze stolu.
- Zlato, je všechno v pořádku? - Jo, dej mi chvilku!
Od této chvíle byl Stuart provázaný s osudem vesmíru.
- Ježišmarja. - Potřebuješ projímadlo?
- Ne, jsem v pohodě. - Moc netlač.
- Pamatuj, jak umřel Elvis. - Jo, jasně.
Posílali mu zprávy, aby mu pomohli, ale ten hňup si toho nevšiml.
Já že jsem hňup? Ty seš hňup.
Pod umyvadlem je klystýr, kdybys chtěl.
Bezva, díky!
Takže to musíš napravit.
Pošleme ti další instrukce, ale nejdřív
musíš utéct z tohohle vězení.
Vězení?
Tohle není skutečný!
Už jdu!
UNAVUJE TĚ TVŮJ VESMÍR? CESTUJ MEZI REALITAMI.
OHROM PŘÁTELE, VYSTRAŠ HOLKY.
- Copak to tam máš, sousede? - Nic, nic.
- To mi jako nic nepfipadá. - Starej se o svý, Barry!
To byuo spuosté.
Co to je?
- Ty to vidíš? - Jo, vidím to. Co to je?
Neříkala sis někdy, jestli je tohle vůbec skutečný?
O čem to mluvíš?
Nevadí ti, že úplně všechno působí dokonale?
- Ne. O tomhle životě jsme snili. - No právě!
Kdy se mně nějaký sny splnily?!
- Stuarte, ty mě děsíš. - Ty jsi vyděšená už teď?
Měla bys zatnout svěrač.
HLAVNÍ VYPÍNAČ
Jsem plešatej!
Cos to udělal? Kde to jsme?
Připadá mi, že jsme v Matrixu.
Lépe řečeno jsme mimo Matrix.
Takže co? Ten dům, děti, kabelovka, nic nebylo skutečný?
Mně se tam uíbiuo.
Sice jsem byu homouš, aue můj muž byu pěknej fešák.
- Lidi, tohle je Matrix. - Jo, my víme.
Ne, tohle je přímo scéna z toho filmu.
No jo.
- Pořád jsme v pasti. - Seš si jistej?
Vypadá to, že jsme utekui.
- To si podle nich máme myslet. - Podle koho?
Já nevím.
Moment.
Jste připravení?
Nedá se zjistit, kde skončíme.
Kdekouiv, jen ať jsem heteuák.
To je fakt nevhodný.
Já vím, čuověk si to nevybeue.
V Pasadeně teda nejsme.
- Je to skutečný? - Vypadá to tak.
Písek, organický materiál, jíl. Kaolinit, možná montmorillonit.
Co to znamená?
- Hlína. - Puoč uovnou nevekneš huína?
Trochu jsem flexil.
Neslyšíte něco?
Neublížit.
V míru.
My jít zdaleka.
My hodní.
- Co tomu říkáš? - Nevím.
Mluví jako pitomci.
České titulky Petr Finkous Iyuno 2026