Otroligt.
Inga fler mutanter, inga fler stora malar.
En så mycket bättre värld.
För dig, kanske. Jag förlorade mitt harem.
Du vet att det inte var hälsosamma relationer.
Det var med samtycke. Sex i utbyte mot mat.
Jag kan inte hitta Denise.
Hon måste ha varit för långt från den interdimensionella bubblan
-skapad av Leonard-Sheldon-apparaten. -Vad fan betyder det?
Jag vet inte. En konstig sak.
-Hej, Stuart. -Hej.
Jag förlorade mitt livs kärlek och får dig.
Och glöm inte att han mördade Raj.
Vänta lite. Det finns två möjligheter.
Ett: Världen vi var i existerar inte längre. I så fall dödade jag inte Raj.
Två: Det finns ett oändligt antal världar.
I så fall dödade jag en av ett oändligt antal Raj.
Ett avrundningsfel, matematiskt sett.
Ursäkta mig, men jag tänkte köpa den boken.
Oj, förlåt. Varsågod. Jag hade ingen aning.
Det var oavsiktligt. Jag förlåter dig.
-Jag uppskattar det. -Och jag uppskattar dig.
Hur mycket kostar "Stålmannen och Lex Luthor: Bästisar" nummer 30?
"Bästisar"?
Får jag se.
Vad i helvete?
Stuart, titta här.
Hela väggen är Acke-serier.
-Va? Jag har inte Acke. -Nu har du det.
"Richie Rich: Effektiv altruist" nummer tolv.
Va?
Nåt är på tok.
Du måste ha sabbat maskinen, Stuart.
Sabbade jag den? Du dödade den ende som kunde använda den.
-Grabbar, vi är alla vänner. -Bråka inte.
Lägg er inte i. - Du tryckte på knappen!
Vad skulle jag göra? Det var du som...
-Vi borde gå. -Toppenidé.
Tack.
Den ska inte sitta där.
-Vad hände? -Jag vet inte.
Jag har en hypotes.
-Jag lyssnar. -Såg ni saken som sitter i nacken på er?
Vilken grej?
Känn bara efter.
-Jösses. -Inte bra.
-Försök att gräla nu. -Vad pratar du om?
Det var det dummaste jag...
Du kanske har rätt.
Tack för att du inte tryckte på "hoppa över introt"
Vi uppskattar det mycket
Hoppas att du tyckte om första avsnittet
Detta avsnitt är raka motsatsen
Ni kanske hatar det, ni kanske älskar det
Som min farfar sa... "Olikheter gör oss starkare"
Fast han sa det på jiddisch
-Mina herrar, vi är i helvetet. -På riktigt?
Alla är så snälla mot varandra.
De har apparater implanterade i nacken för att göra dem snälla.
Vill du hellre trycka på knappen på apparaten och prova ett annat universum?
Nej tack, vi kan hamna på ett värre ställe.
Som ett där människor är en köttkälla för ett högt utvecklat ödlefolk?
Ja, precis.
Eller ett där alla är fransmän, men ingen pratar franska.
Vad är det?
Jag gissar på en stor flytande obelisk utan framdrivning.
Du går mig på nerverna. Sluta prata.
Ännu en pusselbit?
Kanske det.
Jag tror att vi har hamnat i en klassisk totalitär dystopi
med en klick tankekontrollövervakning.
-En klick? -Det betyder en liten portion.
Jag vet vad det betyder!
Jag vet vad det betyder.
Så här tänker jag...
Vi måste till Caltech och hitta Sheldon och Leonard.
Gör du det, så försöker jag hitta Denise.
Med all respekt...
Vi kanske borde hålla ihop.
Du har rätt till din åsikt,
men jag är kär i den här kvinnan och jag måste hitta henne.
Jag förstår.
Tack.
Idioter.
Fan!
Hej, kan du hjälpa oss?
Jag hoppas verkligen det.
Toppen. Vi letar efter dr Leonard Hofstadter.
Eller kanske dr Sheldon Cooper.
-Har ni bokat tid? -Nej.
Jag önskar att ni hade bokat tid.
-Kan vi boka nu? -Självklart.
-Då vill vi boka en tid. -Jag gör inte sånt.
Ni måste kontakta deras personliga assistenter.
Okej... Hur får vi tag på dem?
Ring dem.
Kan du ge oss deras nummer?
Absolut inte.
Vi är mitt i en kris och måste prata med dem.
Snälla, höj inte rösten.
Jag höjer inte rösten! Jag försöker bara...
Förlåt, det här med knappen på nacken är nytt för oss.
Tack och lov.
-Ja? -Denise?
-Vem är det? -Stuart.
Vilken trevlig överraskning! Kom in.
Gary, du anar inte vem som är här.
-Du måste hålla dig lugn. -Jag fattar.
-Kan vi börja om? -För all del.
Så här är det... Leonard Hofstadter
och Sheldon Cooper byggde en väldigt speciell apparat.
Om nån här kan bygga en speciell apparat så är det de två.
Verkligen.
Det går bra nu.
Men apparaten har slitit sönder verklighetens väv
och kan ha fått universum att kollapsa och åtejväxa.
-"Åtejväxa"? -Precis.
Vad betyder det?
Som ett frö som gror.
Din dumma, dumma...
Han har ett talfel.
Jaha, "återväxa". Det låter vettigare.
Jag tänker bara säga det och förlåt mig om det inte går ihop.
Denise, du och jag är ämnade för varandra
och jag har kommit från ett parallellt universum för att ta dig.
Det är verkligen något.
Häpnadsväckande.
Du är som ett stående skämt i allt det här, eller hur?
-Ursäkta? -Inget viktigt.
Allt jag kan säga är att du inte måste leva med AI-grejen som styr dig.
Hur då?
Det är lite komplicerat, men jag har en maskin i butiken som...
-Du får lita på mig. -Får jag fråga nåt?
Jag förstår hur upprörande det här måste vara för dig.
Jag är inte upprörd. Inte Denise heller. Vad vill du att hon ska göra?
Jo... Jag vill att hon lämnar dig och följer med mig.
-Oj. - Denise? -Ärligt talat är det frestande.
-Verkligen? -Visst.
-Är det okej för er? -Ja, hon tål mig inte.
Det stämmer.
Så varför hålla ihop?
-Om jag åker blir Gary upprörd. -Traumatiserad.
Vi har lärt oss att inte göra varandra upprörda.
-För det gör ont. -Aj.
Så... Du vet att hon är olycklig och du är okej med det?
Hon är bara olycklig när hon är nykter och det är inte så ofta.
Jag har lite problem med...
Okej. Vad är det här för galen, uppochnedvänd värld?
Denise, du har rätt att vara lycklig!
Det finns ingen anledning att stanna hos nån som gör dig olycklig!
-Rom och cola? -Cola light, tack.
-Jag kan försöka. -Ja.
-Hejsan. -Hejsan.
I ett annat universum jobbade jag i den här byggnaden.
-På vilken institution? -Geologi.
Det finns inte i den här byggnaden längre.
Varför inte?
De behövde göra plats för de viktiga vetenskapsgrenarna.
Geologi är viktigt.
Och ändå flyttade de den till förrådet bakom gymmet.
Varför skulle man ta ett studiefält
som undersöker planetens fysiska struktur...
Bra försök, dummer.
Jag tyckte inte om den kvinnan.
Och jag kissade på mig.
Tur att du har mörka byxor.
Det här bådar inte gott.
-Hej, grabbar. Har ni tid en stund? -Vad står på?
-Vi är McCaffrey och Denison. -Kalla mig Steve.
Det är vi som ska gripa er idag.
-Vad har vi gjort? -"Vad har vi gjort?"
Vilka sköna typer.
Allvarligt, vad har vi gjort?
När folk är arga blir det ett polisärende.
Oroa er inte, allt förklaras på omskolningscentret.
Jag gillar inte hur det låter.
Jag hoppas att ni gillar ljudet av gratis vattenflaskor
och müslibars, för de väntar på er i bilen.
Titta, en flytande obelisk!
Kära nån.
Jag sätter mig i bilen.
-Tack ska du ha. -Kom här.
Med eller utan kolsyra?
Hej, jag är Christine Baranski från teater, film och tv.
Ni undrar säkert vad ni gör här.
Det enkla svaret: Ni har inte varit medgörliga.
"Aj!" Visst har jag rätt?
Det är ett bra tillfälle att påminna oss själva,
och då menar jag er, om varför det här är den bästa av världar.
Jag älskade den första "Mamma Mia!". De mjölkade bara kassakon med den andra.
För inte så länge sen var människan på gränsen till utrotning.
Våld, brott och krig härjade fritt.
Då frågade regeringen underbarnen i Silicon Valley:
"Kan ni rädda oss från oss själva?" Och det gjorde de verkligen.
Eller inte de, utan AI:n som de byggde.
Kort efter att den vände sig mot skaparna och dödade dem alla
implanterade AI:n elektriska bestraffningsapparater i hjärnstammarna.
Blanda det med lite flygövervakning, och innan ni vet ordet av hade vi
en värld fri från ilska, krig och ståuppare som roastar folk.
Fungerar det felfritt? Om det gjorde det
skulle inte ni vara här för att påbörja en 30 månader lång omskolningsprocess.
Kommer det att göra ont? Som fan.
Men när du får åka hem kommer du att vara en lycklig amigo.
Vi måste fly.
-Hur då? -Jag vet inte, men jag löser det.
30 MÅNADER SENARE
-Jag är glad att vi inte flydde. -Jag också.
Det har varit en ära att rehabiliteras med er.
Jag är sötsugen. Vem vill ha yoghurtglass?
-Gärna! Jag bjuder. -Tack, kompis.
-Vad händer? -Jag tror att vi blir bortförda.
Det var den yoghurten.
Stuart? Är du oskadd?
Ja, tack för att du frågar.
Jag mår också bra.
Zack?
-Känner du mig? -Självklart.
Inte i det här universumet. Jag menar... Strunt samma.
Hur som helst, nu är ni räddade.
Räddat? De släppte ut oss.
Efter att vi var inlåsta i två och ett halvt år.
-Allvarligt? -Ja.
-Oj... Vad pinsamt. -Vilka är ni?
Förlåt. Vi är motståndsrörelsen och det här är vårt högkvarter.
Det var ett Amazon-lager förut. Vi tog över kontraktet.
Det var en lång process.
-Det räcker, soldat. Jag tar över nu. -Ska bli. Förlåt, ma'am.
Penny?
Aj! Vad tusan?
-Gör det dig arg? -Nej, varför skulle du ens...
-Vad gör du? -Avprogrammerar honom.
Det är så onödigt.
Det här, då? Var det nödvändigt?
Ursäkta mig, unga dam, men det är fullständigt...
-Varför får inte du elstötar? -Skyddsteknologi.
-Toppen! -Ja, det är rätt fränt.
-När ska du sluta slå oss? -När du blir arg!
-Är du arg? -Nej.
Är du arg?! -Japp!
Jag är arg!
-Du, då? -Rasande.
Och ärligt talat lite upphetsad.
Javisst, ma'am!
Jag förstår inte. Varför räddade ni oss?
För att jag ringde dem.
För 30 månader sen.
Vad vill du mig? Jag gör uppror här.
-Denise? Kom du tillbaka för min skull? -Inte direkt.
Jag hittade din maskin. Visa oss hur den kan göra sig av med AI:n.
Jag var nog inte tydlig om det. Den löser inte AI-problemen.
Den skulle bara få ut oss ur er sorglösa, fascistiska värld.
-Och vi vet inte hur man använder den. -Vi har teorier.
Så ni vet inte hur man besegrar AI-överherren?
Inte jag. Bert?
-Nej. -Kripke?
Inte direkt.
-Döda dem. -Vänta lite!
Jag har en idé.
Okej då.
Det är en chansning, men värt ett försök.
Okej.
Då så.
Vad har du för idé?
Var snälla och titta dit bort, allihopa.
Han gör så jämt.
Skjut honom.
Ojsan.
Helvete! De har hittat oss!
Skjut ner drönarna!
Kom igen, kom igen!
-Vänta, Barry! -Ledsen, grabbar.
Undvik elstötarna, din idiot!
-Ge mig din hand. -Varför?
Jag vill inte behöva hitta dig igen.
Ursäkta, men jag tänkte köpa "Necronomicon".
Lägg av. Du klarar inte av den här nivån av magi.
Här har du. "Alkemi för dumbommar" är mer din grej.
Du ska allt få se min grej.
Herregud. Vad hände, var är vi?
Få den att sluta. Snälla!
Vänta lite. Kyle!
-Jag tänkte inte döda honom på riktigt. -Sluta!
Ja, ja.
Du är ett sånt rövhål.
Du ska allt få se på rövhål.
-Kyle! -Vad är det som pågår?
Vi har antagligen landat i ett universum där magi finns.
Fungerade faktiskt maskinen? Är vi i ett annat universum?
-Galet, va? -Finns det magi här?
Vad annars förklarar rövhålet i Trevors panna?
Har jag ett rövhål i pannan?
Underbart.
De goda nyheterna är att glädje-elstötsgrejerna är borta.
Det har du rätt i.
Åh gud, jag har hemorrojder.
Jag tror att vi är trygga här.
Bränn vetenskapsmannen! Bränn vetenskapsmannen!
Hjälp mig, Kripke!
-Hallå, är det där verkligen nödvändigt? -Ja.
Jag försökte.
Text: Sofie Wetterin Iyuno