Utrolig. Ingen flere mutanter. Ingen flere kjempemøll.
En mye bedre verden.
For deg, kanskje. Jeg mistet haremet mitt.
-Du vet at det ikke var gode forhold. -Det var alltid frivillig. Sex mot mat.
Jeg sjekket. Ingen Denise.
Hun må ha vært for langt unna den interdimensjonale boblen-
-skapt av Leonard-Sheldon-enheten.
Hva betyr det?
Jeg vet ikke. Jeg sier bare noe.
-Hei, Stuart. -Hei.
Utrolig at jeg mistet mitt livs kjærlighet og fikk deg.
Og ikke glem at han drepte Raj.
Vent litt. Det er to muligheter.
Én, verdenen vi var i finnes ikke lenger, i så fall drepte jeg ikke Raj.
To, den verdenen og denne er blant uendelig mange verdener.
I så fall drepte jeg én av uendelig mange Raj-er.
Matematisk sett en feil avrunding.
Unnskyld, men jeg skulle kjøpe den boka.
Beklager, vær så god. Det ante jeg ikke.
Det var ikke med vilje. Jeg tilgir deg.
-Jeg setter pris på det. -Og jeg setter pris på deg.
Hva koster "Supermann og Lex Luthor: Bestevenner nummer 30"?
"Bestevenner"?
Få se.
Hva i helvete?
Stuart, se på dette.
Veggen er full av "Archie"-blader.
-Hva? Jeg selger ikke "Archie". -Du gjør det nå.
"Richie Rich: Effektiv altruist nummer tolv."
Hva for noe?
Noe er galt. Jeg tror du rotet til maskinen, Stuart.
Jeg? Du drepte den eneste fyren som kunne bruke den.
Vi er alle venner.
-Ingen krangling. -Tyst!
Du trykket på knappen!
Hva skulle jeg gjøre? Det var du som...
-Vi burde gå. -Det er en god idé.
Takk.
Den skal ikke være der.
-Hva skjedde nå? -Jeg vet ikke.
Jeg har en hypotese.
Jeg lytter.
La dere merke til den greia i nakken?
Hvilken greie?
Sjekk for meg.
Jøye meg. Ikke bra.
-Prøv å krangle nå. -Hva snakker du om?
Det er det dummeste jeg har...
Du er kanskje inne på noe.
IKKE "HOPP OVER"!
TAKK FOR AT DU IKKE TRYKKET PÅ "HOPP OVER INTRO"
VI SETTER VIRKELIG PRIS PÅ DET.
VI HÅPER DU LIKTE DEN FØRSTE EPISODEN.
DENNE ER NOE HELT ANNET.
DU KAN HATE DEN.
KANSKJE DU VIL ELSKE DEN.
OG SOM BESTEFAR SA...
SMAKEN ER SOM BAKEN.
BARE AT HAN SA DET PÅ JIDDISK.
-Mine herrer, vi er i helvete. -Virkelig?
Alle er så snille mot hverandre.
De har apparater i nakken som gjør dem snille.
Vil du heller trykke på knappen igjen og prøve et annet univers?
Nei takk, vi kan ende opp på et verre sted.
Der mennesker er en kjøttkilde for høyt utviklede øglefolk?
Ja, noe sånt.
Eller et der alle er franske, men ingen snakker fransk.
Hva er det?
En svevende obelisk uten noen fremdrift.
Du går meg på nervene.
Slutt å snakke.
Enda en del av gåten?
Kanskje.
Dette er nok en klassisk totalitær dystopi-
-med en dæsj tankekontroll-overvåkning.
En dæsj?
Det betyr en liten mengde.
Jeg vet hva det bet...!
Jeg vet hva det betyr. Jeg tenker følgende.
Vi må dra til Caltech og finne Leonard og Sheldon.
Gjør det, så skal jeg prøve å finne Denise.
Med all respekt...
...kanskje vi burde holde sammen.
Og du har rett til din mening.
Men jeg er forelsket i denne kvinnen, og jeg må finne henne.
Jeg forstår.
Takk.
-Idioter. -Pokker!
-Hei, kan du hjelpe oss? -Det håper jeg virkelig.
Flott. Vi ser etter dr. Leonard Hofstadter.
Eller kanskje dr. Sheldon Cooper.
-Har dere en avtale? -Nei.
Jeg skulle ønske dere hadde en avtale.
-Kan vi få en avtale? -Selvsagt.
-Da ordner vi en avtale. -Jeg kan ikke det.
Dere må ringe assistentene deres.
Greit. Hvordan får vi tak i dem?
Ring dem.
Kan du gi oss numrene?
Absolutt ikke.
Vi står midt i en krise og må snakke med dem.
Sir, vennligst ikke hev stemmen.
Jeg hever ikke stemmen! Jeg prøver bare å...
Beklager, vi er ikke vant til den knapp-i-nakken-greia.
Gudskjelov.
-Ja. -Denise?
-Hvem er dette? -Det er Stuart.
For en hyggelig overraskelse. Kom inn.
Gary, du gjetter aldri hvem som er her.
-Du må oppføre deg. -Mottatt.
-Kan vi begynne på nytt? -For all del.
Her er greia, Leonard Hofstadter-
-og Sheldon Cooper bygde en spesiell innretning.
Hvis noen her kan bygge en spesiell innretning, er det de to.
-Det er det. -Dette er bra.
Men innretningen har fordreid virkeligheten.
Den kan ha fått universet til å kollapse og gro ut igjen.
-"Go ut igjen?" -Ja.
-Hva er det? -Gro ut igjen.
Som en plante gror ut igjen.
-Go ut. -Gro ut.
Gro ut. Din dumme...!
Han sliter med å si "R".
"Gro ut igjen." Det gir mer mening.
Jeg vil bare si det, og tilgi meg om det ikke gir mening.
Denise, du og jeg er skjebnebestemt til å være sammen.
Og jeg har kommet fra et parallelt univers for å hente deg.
-Det er virkelig spesielt. -Forbløffende.
Du er som en vits i alt dette, hva?
-Unnskyld? -Ikke viktig.
Alt jeg kan si, er at du ikke må leve med denne AI-greia som kontrollerer deg.
Hvordan?
Det er litt komplisert, men jeg har en maskin som...
-Du må stole på meg. -Et spørsmål?
Selvsagt. Dette må være opprørende for deg.
-Jeg er ikke opprørt. Er du? -Selvsagt ikke.
Hva vil du at hun skal gjøre?
Som sagt vil jeg at hun skal forlate deg og bli med meg.
-Jøss. Denise? -Det er ærlig talt fristende.
-Virkelig? -Absolutt.
-Sikker på at det er greit for deg? -Ja, hun tåler meg ikke.
Jeg gjør ikke det.
Så hvorfor holde sammen?
-Gary blir såret om jeg drar. -Traumatisert.
Vi har lært å ikke såre hverandre.
-Fordi det gjør vondt. -Vent nå...
Du vet at hun er ulykkelig, og det er greit for deg?
Hun er bare ulykkelig når hun er edru, det er ikke ofte.
Nei, jeg har et problem med...
Ok. Hva slags sprø, opp-ned verden er dette?
Denise, du har rett til å være lykkelig.
Det er ingen grunn til å bli hos noen som gjør deg ulykk...!
-Rom og cola? -Cola light.
Skal bli.
-Jeg tar det. -Ja.
-Hallo. -Hallo.
I et annet univers jobbet jeg i dette bygget.
-Jaså, ved hvilket institutt? -Geologisk.
-Det er ikke i dette bygget lenger. -Hvorfor ikke?
De trengte plass til viktig vitenskap.
Geologi er en viktig vitenskap.
Likevel flyttet de den til lageret bak gymsalen.
Hvorfor ta et studiefelt-
-som undersøker planetens fysiske struktur...
Godt forsøk, dumbo...
Jeg likte ikke den kvinnen.
-Og jeg tisset på meg. -Flaks at du har mørke bukser.
Dette kan ikke være bra.
-Hei, har dere et øyeblikk? -Hva står på?
-Vi er McCaffrey og Denison. -Kall meg Steve.
Og vi skal arrestere dere i dag.
-Hva har vi gjort? -"Hva har vi gjort"?
For noen herlige typer.
Seriøst, hva har vi gjort?
Når folk blir sinte, blir det en politisak.
Slapp av, alt vil bli forklart på Omskoleringssenteret.
Det høres ikke bra ut.
Jeg håper dere liker gratis vannflasker-
-og granolabarer, for de venter baki bilen.
Se, en svevende obelisk!
Kjære vene.
-Jeg setter meg i bilen. -Ja.
-Takk. -Denne veien.
Kullsyre eller ikke?
Hei, jeg er teater-, film- og TV-stjernen Christine Baranski.
Dere lurer nok på hva dere gjør her.
Enkelt sagt, dere har ikke samarbeidet. Au, eller hva?
Nå passer det bra å minne oss selv,-
-og da mener jeg dere, på hvorfor dette er den beste av alle verdener.
Jeg elsket den første "Mamma Mia", den andre var bare for penger.
For ikke så lenge siden var menneskene på randen av utryddelse.
Vold, kriminalitet og krig herjet.
Da vendte staten seg til vidunderbarna i Silicon Valley-
-og sa: "Kan dere redde oss fra oss selv?"
Og gjett om de gjorde det.
Ikke dem, men AI-en de bygde.
Like etter at den angrep skaperne og drepte alle på brutalt vis,-
-implanterte AI-en elektroniske straffeenheter i alles hjernestamme.
Bland det med litt luftovervåkning, og før du vet ordet av det...
...en verden uten sinne, krig og støtende komikere.
Virker det hele tiden?
Da hadde dere ikke vært her for 30 måneders omskolering.
Gjør det vondt? Noe inni helvete.
Men når du går ut herfra, vil du være lykkelig type.
-Vi må rømme. -Hvordan?
Jeg vet ikke, men jeg finner ut av det.
30 MÅNEDER SENERE
-Jeg er glad vi ikke rømte. -Jeg også.
Det var flott å bli rehabilitert med dere.
Jeg er glad i søtsaker. Hva med yoghurtis?
-Gjerne det. Jeg spanderer. -Takk, kompis.
-Hva skjer? -Jeg tror vi blir bortført.
Det var den yoghurten.
-Stuart? Går det bra? -Ja, takk som spør.
Det går bra med meg også.
Zack?
-Kjenner du meg? -Selvsagt.
Jeg mener, ikke i dette universet, jeg mener... Glem det.
Uansett, nå har dere blitt reddet.
Reddet? De slapp oss ut.
Etter at vi var innesperret i 2,5 år.
-Virkelig? -Ja.
Dette er flaut.
Hvem er dere?
Vi er motstandsbevegelsen, og dette er vårt hovedkvarter.
Tidligere Amazon-lager, så tok vi over leiekontrakten.
-Det er en lang prosess... -Ok, soldat.
-Tre av. Jeg overtar nå. -Ja! Beklager, ma'am.
Penny?
Au! Hva pokker...?
-Ble du sint? -Nei! Hvorfor ville du...?
-Hva gjør du? -Avprogrammerer.
Dette er unødvendig.
Hva med dette? Var det nødvendig?
Unnskyld meg, unge dame, men dette er... Au!
Hvorfor får ikke du støt?
-Vi har beskyttelsesteknologi. -Det er flott.
Ja, bra saker.
-Når skal du slutte å slå oss? -Når du blir sint.
-Er du sint? -Nei.
Er du sint?
-Nei. -Er du sint?
-Ja! -Jeg er forbanna!
-Hva med deg? -Rasende. Og litt tent.
Ja, ma'am!
Men hvorfor "reddet" dere oss?
Fordi jeg ringte dem.
For tretti måneder siden.
Hva kan jeg si? Jeg driver et opprør her.
Denise?
-Kom du etter meg? -Nei.
Jeg fant maskinen din. Vis oss hvordan den kan bli kvitt AI-en.
Kanskje jeg ikke var tydelig nok. Den løser ikke AI-problemene.
Den får oss bare ut av dette fascistiske universet.
-Og vi vet ikke hvordan den brukes. -Vi har noen teorier.
Så dere kan ikke beseire AI-overherren?
Ikke jeg. Bert?
-Nei. -Kripke?
Egentlig ikke.
-Drep dem. -Vent litt!
Jeg har en idé.
Ok. Kom igjen.
Sjansen er liten, men det er verdt et forsøk.
Ok.
Hva er ideen?
Kan alle se den veien?
-Han gjør alltid det. -Skyt ham.
Jøye meg.
Pokker! De fant oss!
Skyt dronene. Skyt dronene!
Kom igjen.
Barry, vent!
Beklager, folkens.
Ikke bli skutt, din idiot!
Gi meg hånden din.
-Hvorfor? -Jeg vil ikke måtte finne deg igjen.
Unnskyld, men jeg skulle kjøpe den Necronomicon-boka.
Skjerp deg, du takler ikke en sånn magi.
"Alkymi for dumminger" passer deg bedre.
Jeg skal vise deg.
Herregud, hva skjedde? Hvor er vi?
Få den vekk, vær så snill.
Vent litt. Kyle!
-Jeg skulle ikke drepe ham. -Stopp!
Greit.
Du er et rasshøl.
Ok, jeg skal vise deg et rasshøl.
-Kyle! -Hva skjer?
Jeg tror vi har landet i et univers der magi er ekte.
Virket maskinen? Er vi i et annet univers?
-Sprøtt, ikke sant? -Og det er magi her?
Hvordan forklarer du ellers rasshølet på hodet til Trevor?
Har jeg et rasshøl på hodet?
Supert.
Den gode nyheten er at de narreknappene er borte.
Ja, det er de.
Herregud, jeg har hemoroider.
Jeg tror vi er trygge her.
Brenn vitenskapsmannen! Brenn vitenskapsmannen!
Kripke, hjelp meg!
-Hei. Er dette virkelig nødvendig? -Ja.
Jeg prøvde.
Tekst: Thomas Fagerlid Iyuno