Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SONS
Huomenta, Minik. Nukuitko hyvin?
Hei, Eva. - Huomenta, Frank.
Huomenta, Jimi. Nukuitko hyvin? - Jep.
Huomenta, Mahmoud. Nukuitko hyvin?
Huomenta, Allan.
Kaksi. En täytä tätä kokonaan. Vain tähän saakka.
Kolme. Noin. Se laitetaan tähän.
Christian Evalle. - Yritä saada tämä paikalleen.
Ja sitten painat punaisesta napista. Eva tässä.
Avaa, senkin kusipää narkkari. Lasse! - Hei. Rauhoitu.
Olen odottanut tunnin sitä ääliötä. Kaksikymmentä ihmistä odottaa.
Lasse! Muutkin haluavat suihkuun. - Se homo vetää siellä käteen.
Hiljaa. Lasse, emme voi joka ikinen päivä käydä tätä keskustelua.
Y on puolet x kertaa neljästä, -
ja x on yhtä kuin kolme, joten mitä on x kertaa neljä?
Kolme kertaa neljä?
Tiedät sen. - Kaksitoista.
Oikein. Kirjoitatko sinä?
No minä kirjoitan.
Okei.
Mitä on kaksitoista jaettuna kahdella?
Hei, Eva. - Hei, Arne.
Aloita ottamalla mukava asento.
Sulje silmät.
Hengitä hitaasti syvään sisään.
Anna jokaisen hengenvedon rauhoittaa mielesi...
Ja kehosi...
Ja sydämesi.
Käännä nyt katse sisäänpäin -
ja katso, kannatko vihaa jossakin kehossasi.
Koeta hyvyydellä ja myötätunnolla nähdä, -
voitko tunnistaa jonkin niistä kohdista.
Hei hei. - Hei.
Eva!
Eva, minulla on asiaa. - Hetki, Jannick. Hetki!
Rikosseuraamuslaitoksen asiakas- järjestelmä. Vankien siirto.
Täytyykö mennä vessaan? - Täytyy.
Tule.
Hei. - Hei.
Miten sinulla sujuu? - Olen pian valmis.
Ajattelin vain, onko jokin hullusti tai...
Miten niin? - Olet ollut vähän poissaoleva.
Jaha.
Jos haluat, voin ottaa sinun työvuorosi viikonloppuna.
Ei tarvitse, kiitos.
Sinä tuuraat meitä niin paljon... - Sanoin, ettei tarvitse. Kiitos.
Selvä.
Postit Länsi 5:stä. - Kiitos.
Okei, pysähdy.
Ole hyvä.
Pysähdy.
Tarvitsen vain allekirjoituksen. - Jatka eteenpäin.
Allekirjoittaisitko? - Mene.
Pysähdy.
Ole hyvä.
Pysähdy.
Kiitos. Jatka eteenpäin.
Menoksi.
Hengitä syvempään.
Anna tunteen haihtua hitaasti uloshengityksen mukana.
Tästä huoneesta, joka on rauhallisempi ja hiljaisempi...
Hiljaa!
Pidätä hengitystä hetki.
Ja puhalla sitten ulos.
Anteeksi.
Mikä on hätänä?
Sinun täytyy soittaa äidille.
Soita uudelleen.
En voi jutella nyt. Olen kokouksessa.
Niin.
Tee niin. Hyvä. Hei.
Olen pahoillani. Nuorin tyttäreni. Hän...
Hänellä on vähän vaikeaa. Tiedäthän...
Onko sinulla lapsia? - Ei.
Mistä halusit puhua, Eva? - No siis...
Yksi asia... Kun aloitin työn täällä vankilassa...
En kertonut... Oli joitakin...
Muutama asia ei ole ollut aivan läpinäkyvä...
Liittyen taustaani.
Minun olisi pitänyt kertoa jotakin, mutten kertonut.
Ja se on aiheuttanut tilanteen...
Tilanteen? - Niin.
Minkä tilanteen?
Voisi sanoa...
Että minusta on tullut jäävi.
Jäävi? - Niin.
Emme saa tutkia muita tietoja kuin rikosrekisterin, -
ja sehän on puhdas, joten mistä me puhumme?
Onko kyse jostakusta vangista?
Ei. - Kyse ei siis ole vangista?
Ei, vaan eräästä osastoni kollegasta.
Okei. Oletko puhunut asiasta osastosi johtajan kanssa?
En halua.
En halua tehdä tästä sen suurempaa numeroa.
En aivan ymmärrä, miksi tulit puhumaan asiasta minulle.
Jos kyse on henkilöstöasiasta... - Haluan siirron.
Siirron? - Niin.
Toiselle osastolle.
Siinäkö kaikki? - Niin.
Vartiointisuunnitelmissa on aukkoja joka osastolla, joten...
Haluan Keskusta 0:aan. - Anteeksi?
Haluan siirron Keskusta 0:aan.
Se on suljettu osasto. - Niin.
Hyvä on. Katsotaan.
Huomenta.
Eva.
Hansen. Minun pitäisi aloittaa...
Hän aikoi pukata päällä, joten oli pakko lyödä.
Huomenta. - Huomenia.
Mihin jäin? Niin, hän aikoi pukata päällään.
Pitää keksiä jokin ratkaisu.
Eva? - Kyllä.
Rami. Osastonjohtaja. - Päivää.
Tervetuloa. - Kiitos.
Tulit Länsi 5:stä? - Niin.
Siis vain heikkoja vankeja. - En kutsuisi heitä siten.
Mutta on kiva päästä kokeilemaan jotain uutta.
Voit aloittaa ottamalla nuo pois.
Selvä.
Emmekä käytä myöskään kravattia.
Aamukokous! Sammuttakaa tuo surkea musiikki!
013, ateria.
Huomenta.
015, ateria.
Huomenta.
017, ateria.
017, nouse ylös.
Vauhtia.
019, ateria.
Rauhoitu.
Käännetään. Nyt!
Rauhoitu! Rauhoitu!
Hän sylkee. Eva, tuo tyyny.
Käännä hänen päänsä.
Rauhassa. Ei kiirettä.
Ulkoilua jäljellä viisi minuuttia.
Mitä hittoa sinä puuhaat?
Mitä? Miksi aioit 017:n selliin?
Tiedät erinomaisen hyvin, ettemme ikinä mene vangin luo yksin.
Niin, mutta... - Mitä?
Mitä?
Kuulin 017:n sellistä ääntä, -
ja halusin varmistua, että kaikki oli hyvin.
Oletko edes lukenut hänen papereitaan? Mitä?
En.
Selvä.
Mikkel Johan Iversen. 25-vuotias.
Istuu viidettä vuotta 16 vuoden tuomiosta.
Viisi vuotta sitten hän istui jo vankilassa.
Hän istui kuuden kuukauden tuomiota Horserødissä.
Siellä tuli riitaa toisen vangin kanssa.
Sinun ei tarvitse lukea... - Se lukee tässä.
Saman ikäinen poika. Simon Hansen, 19-vuotias.
Nämä kaksi vankia alkoivat tapella.
Katso minuun, kun puhun sinulle.
Katso minuun.
He alkoivat tapella.
Mutta se, mikä erottaa 017:n tyypillisestä vangista, on se, -
ettei hän tyytynyt pariin nyrkiniskuun tai pukkaukseen.
Ei, hän meni yhteiskeittiöön.
Ja hän ruuvasi keittiöveitsen irti kaapelista. Turvakaapelista.
Hän otti veitsen ja meni sen toisen pojan selliin.
Ja puukotti poikaa.
Monta kertaa.
Rintaan.
Ja kasvoihin.
Kurkkuun.
Hän tappoi pojan siihen paikkaan.
Se mies istuu 16 vuoden tuomiota vankilassa tehdystä taposta.
Hän on vaarallinen.
Täysin arvaamaton.
Kuten kaikki muutkin täällä.
He eivät sovellu kuntoutukseen. Ei yksikään heistä.
Etkä sinä ehkä sovellu olemaan täällä.
Sovellutko?
Turvallista kotimatkaa.
Anteeksi.
Rakas Mikkel.
Paljon onnea syntymäpäivänäsi. Halauksin äiti.
Seuraava. - Pitäkää välit.
Rauhoitu. - Ole hiljaa.
Kolme savuketta.
Ole hyvä.
Seuraava.
Viisi.
Viisi savuketta. - Selvä.
Olet 017, vai mitä? - Jep.
Olen pahoillani.
Mitä tarkoitat?
Sinulla ei ole savukkeita.
On minulla. 017, aski punaista Skjoldia. Tarkista uudelleen.
Ei ole.
Päästä minut sisään. - En voi...
Senkin typerä ämmä! Anna minulle ne tupakat!
Helvetti! Anna minun tupakkani!
Sanakin vielä, niin joudut eristykseen. - Haista paska!
Haluatko eristykseen? Ala tulla.
Rauhoitu! Rauhoitu!
Turpa kiinni! Sisään.
Seuraava.
Kolme. - Selvä.
Ole hyvä.
Niin? - 017. Pitää päästä paskalle.
Haloo.
Haloo!
Oletko se taas sinä, senkin helvetin...
017, ateria.
Haista paska, vitun ämmä!
Sairasta! - Haista paska!
Hitto!
Haistakaa paska!
Helvetin kytät!
Viekää sisään! Sisään!
Käsiraudat.
Käsiraudat kiinni.
Nostakaa ylös. - Haista vittu!
Haistakaa vittu!
Aloita. Aloita!
Eva. Kahvia. - Kiitos.
Huomaan, että syöt kahden edestä. - Teen töitäkin kahden edestä.
Kahvini on pian lopussa.
Hei, Jens. - Huomenta.
Huomenia.
Oletteko pirteitä? - Ei.
Sinä näytät pirteältä. - Oletpa hyvällä tuulella.
Miksi? - Saan tehdä töitä kanssasi.
Vierailulista
Rami. Rami. - Mitä?
017 saa vieraan perjantaina. - Okei.
Kuka tulee? - En tiedä.
Hänen äitinsä varmaankin. - Hänen äitinsä?
Niin. Miksi kysyt?
Ei hänellä saa olla lupaa ottaa vieraita vastaan.
Jaha.
Miksi ei? Siksikö, että hän heitti päällesi paskaa?
Hänhän joutui siitä viikoksi eristysselliin.
Ja hän sai kunnon suihkunkin, ellen aivan väärin kuullut.
Vierailuoikeuden menetykseen tarvitaan enemmän. Tiedät sen.
Oliko muuta?
Valvonta pihavartijalle.
Mitä? - Kaupankäynti huomattu.
Tehkää tilaa. Perääntykää.
Hiljaa! Perääntykää.
Turpa kiinni. Pysy erossa tästä.
Turpa kiinni!
Seinää vasten. Ja te pidätte suunne kiinni!
Kädet sivuille. Kokonaan.
Käännä kämmenet. Suu auki. Kieli ulos.
Kiitos. Kädet pään päälle. Käänny ympäri.
Nosta toinen jalka.
Ja toinen. Kiitos.
Levitä pakarat. Kyykkyyn.
Yski.
Kiitos. Nouse.
Seiso siinä.
Löysitkö mitään? - En. Entä sinä?
Ei ole mitään.
Minä näin hänet. - Et nähnyt yhtään mitään!
Keskus kaikille. Pahoinpitely. - Alushousut jalkaan. Toimi.
Vauhtia. - Mene vain. Hoidan tämän.
Kutsu, jos tulee jotain. - Pahoinpitely pihassa.
Hei lopeta! Sanoinko, että saat mennä?
Takaisin ruksin päälle. Takaisin ruksin päälle!
Takaisin ruksin päälle.
Kädet niskan taakse.
Suu auki. Ammolleen.
Nielitkö ne?
Kysyin, että nielitkö ne.
Nielitkö kaman, jonka sait pihassa?
En tiedä, mistä puhut. - Vai niin.
Pysy paikallasi.
Ole hyvä.
Tässä. Ota se. Ota se!
Ota!
Haluan tänne miehen.
Pane toimeksi. Hei! Tarvitsen virtsanäytteen.
En ole tehnyt mitään! - Miksi sitten olet vankilassa?
Pysy ruksin päällä, tai teen hälytyksen.
Se tietää viikkoa eristyksessä.
Silloin ei äidin vierailusta tule yhtään mitään.
Takaisin ruksin päälle.
Hyvin yksinkertaista. Et lähde, ennen kuin olet virtsannut.
Mieleeni tuli...
Muistatko sen kerran puutarhassa?
Sano, jos tarvitset jotakin.
Itä 4, Länsi 3, -
Etelä 4 ja Keskusta 5.
Tapaamme yksikönjohtajat ja otamme kantaa pohjoissiipeen.
Lopuksi ilmoitan vielä, että johto on päättänyt -
lisätä tarkastusten määrää.
Huomenna kello 15.00 tarkastamme koko vankilan.
Erityisesti etsitään aseita mutta myös huumeita.
Saamme tänne huumekoiria. Osastonjohtajat kertovat tarkemmin.
Minne matka? - Varastoon. Tarvitaan käsineitä.
Pidä kiirettä. Porukka menee kohta pihalle, joten olet yksin osastolla.
Senkin lutka! Haista paska! - Pitäkää kiinni!
Päästä irti, hintti! - Turpa kiinni!
Asettukaa siihen. Valmiina. - Selvä.
Morten, Eva. 016. - Avaa.
Vauhtia! - Selvä.
Onko valmista? - Valmista.
Hyvä. Tuo koira. 017.
Merkkaa 017:n. Kiitos. Valmiina.
017, tarkistus. Pois ovelta.
Ollaanko valmiina? - Jep. Avaa.
Veitsi! - Se ei ole minun! Se ei ole minun!
Joku on tuonut sen tänne!
Meillä on vanki, joka makaa sairaalassa.
Tajuttomana, nenämurtuma ja kallonmurtuma.
Mitä siellä sellissä tarkkaan ottaen tapahtui?
Menin sisään selliin...
Ja sitten hän teki sen, mitä piti.
Siellä oli aseistautunut, hyökkäävä ja arvaamaton vanki, -
joka on tuomittu vankilassa tehdystä taposta.
Hänellä oli veitsi toisessa kädessä -
ja suuri määrä amfetamiinia toisessa kädessä.
Vanki vaikutti hyvin päihtyneeltä.
Siksi Eva meni selliin. Hän suojeli itseään ja kollegoitaan.
Hän teki vain työtään. - Työtään?
Mistä lähtien työhönne on kuulunut vankien hakkaaminen tajuttomaksi?
Nyt tämä alkaa riittää.
Istumme tässä vain, koska te määräsitte sen typerän tarkistuksen.
Otetaan rauhallisesti.
Tämä on vakava asia.
Vai mitä? - Niin.
Meidän täytyy kysyä. - Ja me vastasimme kauniisti.
Voimmeko siis olettaa, että juttu on loppuun käsitelty?
Niin, paitsi jos...
Paitsi jos vanki päättää tehdä ilmoituksen poliisille.
Sinut voidaan tuomita laittomasta voimankäytöstä ja väkivallasta.
Puhumme mahdollisesta vankilatuomiosta.
Vankila?
Niin.
Ei hän tee ilmoitusta. Ei hätää.
Hei.
Miten sujuu?
Mitä haluat?
Tulin vain kysymään...
Tulin vain kysymään, haluaisitko vähän raitista ilmaa.
Haluan pyytää anteeksi sitä, mitä tarkastuksessa tapahtui.
Minä yksinkertaisesti säikähdin.
Olen ajatellut muuttaa takaisin vanhalle osastolleni.
Keskusta 0 ei ole oikea paikka minulle.
Joten pääset näkemästä minua...
Se juristi kävi luonani.
Minusta sinun pitäisi jäädä.
Mitä?
Voitko tulla joka päivä eristykseen päästämään minut ulos?
Voin.
Poltan punaista Skjoldia, en näitä. - Punaista Skjoldia.
Hankin niitä.
Ole hyvä.
Missä olet ollut? - Viemässä postia.
Puoli tuntia? - Niin.
014 sai raivarin poissa ollessasi. Hoidatko valvonnan?
Ilman muuta.
Miksi teet aina noin? Anna minun sytyttää oma tupakkani.
Haluatko sinä? - Ei kiitos.
Miksi?
Ei tee mieli polttaa.
Ota nyt yksi.
Ota.
Saanko sytyttimen?
Anna sytytin minulle.
017, anna sytytin. - Mikkel. Nimeni on Mikkel.
Selvä, Mikkel. Anna sytytin, Mikkel.
Mikä sinun nimesi on? - Minunko?
Nimeni on Eva.
Käyt joogassa jumppasalissa.
Haluaisin kokeilla sitä. - En käy siellä enää, joten...
Haluan myös kouluun. - Mitä?
Haluan kouluun.
Voitko hankkia minulle paikan?
En tiedä. Se on aika hankalaa.
Eikä. 013:n Yousef saa käydä verstaalla.
Hän on saanut erikoisluvan. - Hanki minulle sellainen.
Sinut on juuri tuomittu eristykseen aseen ja huumeiden hallussapidosta.
Ja kenen syytä se on?
Mitä tarkoitat? - Mitä luulet?
Hankit minulle paikan, tai teen sinusta ilmoituksen.
Ymmärrätkö?
Niin.
Takaisin luukulle.
Me siis tiedämme, että x on puolet y:stä.
Ja y on yhtä kuin 20. Mitä x siis on?
Marco. - Kymmenen.
Haluatko tulla näyttämään?
Sulje silmät.
Hengitä hitaasti ja syvään sisään.
Anna jokaisen hengenvedon rauhoittaa mielesi...
Ja kehosi...
Ja sydämesi.
Sinä myös. - Käännä nyt katse sisäänpäin.
Ja katso, kannatko vihaa... - Sulje silmäsi.
Sulje ne. - Yritä hyvyydellä ja myötätunnolla...
Käskin sulkea silmät.
...katsoa, voitko tunnistaa jonkin kohdan.
Se voi olla aistimus...
Tunne...
Tai muisto.
Viivy hetki sen parissa.
Ja päästä sitten irti.
Eva.
Eva! - Anteeksi.
Etkö sinä ollutkin Länsi 5:stä? - Mitä?
Onko Länsi 5 vanha osastosi?
Länsi 5:stä tuli koodi 13.
Itsemurha.
Huomenta.
Onko sinulla vanki mukanasi? - Ei.
Halusin vain... - Rankka yö?
Oli.
Olinkin juuri lähdössä kotiin.
Kahvia?
Mitä? - Juotko kahvia?
En ollut siellä.
Et. Emme voi olla monessa paikassa yhtä aikaa.
Niin, mutta en ollut hänen tukenaan.
Minä hylkäsin hänet.
Hylkäsin heidät kaikki.
Hän tarvitsi minua, enkä ollut siellä.
Älä ole liian tyly itsellesi.
Me teemme parhaamme.
Mutta tämä on vain työtä.
Vai mitä?
Minun poikanikin oli vankilassa.
Sinun poikasi? - Niin.
Simon.
En pystynyt...
Jo siitä lähtien, kun hän oli aivan pieni, minä olen...
En tiedä, -
mitä minä tein väärin, mutta...
Hän muuttui yhä hankalammaksi ja...
Suuremmaksi. Vahvemmaksi.
Niin.
Ja sitten eräänä päivänä...
Hänet pidätettiin.
Pahoinpitelystä. Törkeästä pahoinpitelystä.
Ja hänet tuomittiin.
Hän joutui vankilaan.
Ja minä olin niin helpottunut.
En vain helpottunut. Olin onnellinen.
Että pääsin hänestä.
Ei tarvinnut enää olla vastuussa hänestä.
Hän oli vankilassa.
Enkä minä käynyt kertaakaan katsomassa häntä.
Entä nyt?
Miten hänellä nyt menee?
Näetkö häntä?
Hän...
En. Menetimme yhteyden.
Niin.
Eva?
Haloo, Eva. Oletko siellä?
Olen. Mitä haluat?
En saa unta tältä melulta. - Jaha.
Mitä minä voin tehdä? - Hasista.
Mitä? - Hasista.
Poltettavaksi. Hanki minulle palanen.
Mikkel.
Mikkel! - Mitä?
Me lopetamme nyt. - Mitä? Minulla on tunti aikaa.
Ei, vaan me lopetamme nyt tämän kaiken. Se on loppu.
Palaan takaisin omalle osastolleni.
Ja tämä kaikki päättyy.
Selvä.
Teen sinusta ilmoituksen.
Voin saada sinut ulos.
Mitä? - Yhdelle vierailulle. Mutta sitten ollaan sujut.
Ulos täältäkö?
Niin. Etkö usko, että äitisi ilahtuisi näkemisestäsi?
09:n anomus vieraista hylätään, kunnes testi on negatiivinen.
Lähetän eteenpäin 05:n, 011:n ja 020:n anomukset.
Kiitos. Hyvä. Te hoidatte ne.
Sitten on poistumislupa-anomus. - Poistumislupa?
Niin, pykälän 35 mukainen vangille 017. Mikkel Iversenille.
Sinä teit hakemuksen. - Niin.
Että mitä?
Hylkää se. - Miten arvioisit hänet?
Arvioisin, että hän on kehittynyt hyvin myönteiseen suuntaan.
Hän ei ole enää sama kuin silloin, kun tapasin hänet ensi kerran.
Hän on itsereflektoiva, yrittää kehittää itseään opiskelun avulla, -
harjoittaa mindfulnessia, ei osoita mitään vakivaltaisuuden merkkejä...
Olisi hulluutta päästää hänenlaisensa mies ulos yhteiskuntaan.
Ilman muuta, mutta anomus ei koske vapautusta yhteiskuntaan.
On kyse yhdestä vartioidusta vierailusta äidin luokse -
ja lisäksi lyhyestä kävelystä asumattomalla alueella.
Se vaatisi kuitenkin...
Hänelle tekisi hyvää nähdä äiti vankilan ulkopuolella.
Lähetän anomuksen eteenpäin. Kuuden tunnin vartioitu vierailu -
kahden poliisin kanssa.
Selvä. Seuraavaksi 014. Anomus vieroitushoitoon.
Ovatko nuo minulle? - Ovat.
Kiitos, kulta.
Kauniita.
Etkö kävisi istumaan? - Missä sohva on?
Heitin sen pois kauan sitten. Se oli niin kulunut.
Käy istumaan.
Voinko mennä yläkertaan? - Mene vain.
Kiitos.
Käy sisään. - Ei kiitos. Odotan tässä.
Tule nyt sisään.
En halua olla vaivaksi.
Et olekaan. Haluaisin, että...
Että joku on mukana.
Niinkö?
Kiitos.
Kukat ovat kauniita.
Sanoit sen jo. - Niin.
Aloitin koulunkäynnin.
Koulunkäynnin? Niinkö? - Jep.
Sehän on hienoa.
Mitä opiskelet?
Matematiikkaa ja äidinkieltä.
Hienoa.
Olen saanut myös... Olen saanut myös hyviä numeroita.
Ja aloitin joogan.
Joogan?
Niin, sellaisen...
Sellaisen kuntoutuksen.
Onpa hienoa.
Olet ahkera.
Aiotko opiskella lisääkin?
Mitä? - Siis jälkeenpäin.
Minkä jälkeen?
Sen jälkeen kun...
Kun olet päässyt ulos.
Et ehkä ole ajatellut asiaa. Ei se mitään.
Eikö se ole tavoitteena? - Anteeksi, mitä?
Että saa tutkinnon ja on helpompi palautua yhteiskuntaan.
Aivan niin.
Hienoa, että tarjoatte mahdollisuuksia.
Niin.
Olen ylpeä sinusta.
Eva auttaa minua. - Niinkö?
Ystävällistä.
En tiedä. - Tietenkin on.
Hän myös löi minua. - Mitä?
Hän hakkasi minut totaalisesti.
Jouduin sairaalaan.
Vai mitä?
Mitä?
Ei, se... Meillä oli... Se oli...
Mitä?
Mitä, Mikkel?
Minä vain pilailin. - Ei se ollut hauskaa.
Suo anteeksi... - Älä sano mitään.
Lopeta tuo. - Mitä? Hän on töissä!
Hänen ei kuulu puhua tai syödä kakkua vaan pitää turpansa kiinni!
Minne menet? - Yläkertaan.
Tulit katsomaan minua. Et istumaan huoneessasi.
Istu alas.
Istu alas, Mikkel.
Nyt syöt palan kakkua, jonka leivoin sinulle.
Ja käyttäydyt kuten normaali ihminen.
Pystytkö siihen? Pystytkö siihen?
Lopeta. Lopeta!
Kello on kolme.
Mikkel.
Tuletko sinä?
Seuraavalla kerralla sujuu paremmin.
Mitä tarkoitat?
Seuraava vierailu. Haluan pidemmän ajan ulkona.
Ehkä viikonlopun.
Sinun täytyy sitten anoa sitä.
Ei.
Sinä anot.
Mikkel, sovimme yhdestä kerrasta.
Sopimus oli se.
Yksi vierailu. Nyt ollaan sujut.
Palaan vanhalle osastolleni. - Tulen mukaan.
Sinä otat minut mukaan.
Hankit minulle paikan omalta osastoltasi.
Ymmärrätkö?
Kuuletko, mitä sanon sinulle?
Mitä? Teet, niin kuin minä... - Olen Simonin äiti.
Mitä?
Olen Simonin äiti.
Seis! Pysähdy!
Pysähdy!
Eva!
Morten Evalle. Kuuntelen.
Odota vähän. Saimme hänet.
Perillä ollaan.
Selvä.
He ovat tulossa.
Tule tähän, niin otetaan käsiraudat pois. - Haista paska.
Tänne poistattamaan käsiraudat. - Ja paskat. Tule ottamaan.
Tule otattamaan käsiraudat pois. - Tule tänne ottamaan ne!
Haista vittu! Haistakaa vittu!
Selvä. Mennään. - Tule!
Tule ottamaan ne pois! Tule!
Oletko okei?
Olen.
Varmastiko?
Palaat kuulemma takaisin Länsi 5:een.
Kaikkia ei voi pelastaa.
Niin se vain on.
Pidä huolta itsestäsi.
Suomennos: Arja Sundelin Scandinavian Text Service